Справа №521/7768/21
Провадження №2/521/3628/21
07 грудня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря Черненко Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,
Позов обґрунтований такими обставинами.
17 вересня 2020 року до ТДВ «СК -ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернувся ОСОБА_2 , із Заявою про виплату страхового відшкодування в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. 30 вересня 2020 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» згідно з Договором страхування на підставі Заяви і Страхового акту № 7119 від 28.09.2020 р., виходячи зі Звіту про оцінку КТЗ № 01- 16/09 від 16.09.2020 р., (відповідно до п. п. 9.6.10 Договору), Акту виконаних робіт № ЕЛюС- 028509 від 03.09.2020 р., Квитанції № 45 від 03.09.2020 р., здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 179 178,85 грн. згідно платіжного доручення № 4142.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , на момент ДТП була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2007923. За Полісом ТДВ «СК «Кредо» взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу Renault реєстраційний номер НОМЕР_2 . Полісом № АО/2007923 передбачено ліміт страхового відшкодування 100 000,00 грн., франшиза дорівнює нулю. 23 жовтня 2020 року Позивач звернувся до ТДВ «СК «Кредо» із Заявою про страхове відшкодування вих. № 15/04/8.04/374-20 від 23.10.2020 року. 04 грудня 2020 року ТДВ «СК «Кредо» було здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок ТДВ «СК «В1ДІ-СТРАХУВАННЯ», відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» у розмірі 100 000,00 грн. в межах ліміту відшкодування, передбаченого Полісом, проте вказана сума не покриває в повному обсязі заподіяні збитки.
Позивач, який є страховиком потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою Позивачем страхового відшкодування, до нього (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.
Враховуючи те, що вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, перевищує виплачений ТДВ «СК «Кредо» як страховиком відповідача позивачу розмір страхового відшкодування, то з відповідача, як із винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 79 178,85 грн. = 179 178,85 грн. - 100 000,00 грн., де 179 178,85 грн. - розмір завданої шкоди; 100 000,00 грн. - розмір страхового відшкодування сплачений ТДВ «СК «Кредо». У зв`язку з вищевикладеним, відповідачу було направлено: - вимогу про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП вих. № 15/04/8/2/0048-21 від 13.01.2021 року, який відповідач отримав. Станом на дату подання позову відповідачем не здійснено відшкодування завданої шкоди.
Представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухваленні судом заочного рішення.
Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відзиву на позов до суду не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29 серпня 2020 року у місті Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Lexus ES250, реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортним засобом Renault реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 .
03 листопада 2020 року постановою Київського районного суду м. Одеси, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Наявність вини в діях ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29 серпня 2020 року, додатковому доказуванню не підлягає.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, у тому числі автомобіль Lexus ES250, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2
09 травня 2020 року між ОСОБА_2 та Товариством з додатковою відповідальністю «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту
17.09.2020 ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 48).
30 вересня 2020 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» згідно з договором страхування на підставі заяви і страхового акту № 7119 від 28.09.2020 р., здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 179 178,85 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4142 (а. с. 51).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , на момент ДТП була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/200792. За Полісом ТДВ «СК «Кредо» взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу Renault реєстраційний номер НОМЕР_2 , ліміт страхового відшкодування 100 000,00 грн., франшиза дорівнює нулю.
23 жовтня 2020 року Позивач звернувся до ТДВ «СК «Кредо» із заявою про страхове відшкодування вих. № 15/04/8.04/374-20 від 23.10.2020 року (а. с. 51а).
04 грудня 2020 року ТДВ «СК «Кредо» було здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок ТДВ «СК «В1ДІ-СТРАХУВАННЯ», відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» у розмірі 100 000,00 грн. в межах ліміту відшкодування, передбаченого Полісом, що підтверджується випискою за період з 04.12.2020 по 04.12.2020 (а. с. 52).
Обґрунтовуючи позов, позивач зазначає, що вказана сума не покриває в повному обсязі заподіяні збитки.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1194 Цивільного кодексу України, передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до нього (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.
Таким чином, у позивача після виплати страхового відшкодування настало право на подання позову до відповідача про стягнення з останнього суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 79 178 грн. 85 коп.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, так як вони є законними, обґрунтованими та такими, що підтверджені матеріалами справи. Доказів на спростування вказаних обставин, позивачем у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, до суду не надано.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення виготовлено 17 грудня 2021 року.

Суддя: Ю.В. Тополева