РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач), в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 листопада 2015 року в справі №569/8188/15-ц з 1/4 на 1/10 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовну заяву мотивує тим, що згідно з рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 листопада 2015 року №569/8188/15-ц року з його заробітку утримуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 08 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На момент прийняття вищевказаного рішення він мав постійну офіційну роботу в органах поліції, тому рішення виконував належним чином. Проте, на даний час змінилися обставини, що мають істотне значення для справи - наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 18 червня 2019 року №183 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції відповідно до частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 5 (через службову невідповідність) його було звільнено зі служби в поліції. Станом на сьогодні він є безробітним, перебуває на обліку в Рівненському МЦЗ та перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Враховуючи підставу звільнення, знайти постійну та офіційну роботу за своєю спеціальністю не вбачається за можливе. Крім того, влаштуватися на роботу не вдається з причин пандемії COVID-19, запровадження світового карантину, згідно Постанови Уряду на території України на даний час діють карантинні обмеження. У зв`язку з чим було масово зупинено діяльність підприємств та організацій, як державної, так і недержавної форми власності, по теперішній час відбувається масове скорочення персоналу. Наразі ним не отримується будь-якого доходу, в тому числі навіть мінімальної заробітної плати. З моменту його звільнення виконувати рішення суду про утримання аліментів у розмірі 1/4 частини з його заробітку не вбачається за можливе, у зв`язку із чим він звернувся до Рівненського міського суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Однак, враховуючи, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, рішенням Рівненського міського суду від 30 вересня 2020 року в справі № 569/9506/20 в задоволенні позову про зміну способу стягнення аліментів відмовлено за безпідставністю.

Окрім того, 14 лютого 2019 року він уклав шлюб із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_4 перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому на разі також перебуває на його утриманні.

Також, вказує, що за рішенням суду місце проживання його дочки визначено із відповідачем. Однак, відразу після розлучення з відповідачем, значну частину часу дочка проживає у його з батьками квартирі по АДРЕСА_1 , де вона також і зареєстрована. Дочка навчається в Рівненській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 23, що знаходиться по вулиці Вербова, 42, поряд із будинком, в якому вони проживають (на відстані 200 метрів). Відповідач же зареєстрована, проживає та є єдиним власником квартири АДРЕСА_2 . Судом, у рішенні Рівненського міського суду від 30 вересня 2020 року в справі №569/9506/20, встановлено, що його дочка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , де періодично проживає разом із ним та його батьками. З його сторони дочка забезпечена харчуванням, одягом, необхідними предметами для навчання, розваг (мобільним телефоном, велосипедом, роликами, самокатом, тощо). Просить врахувати суд, що обов`язок піклування про дитину, забезпечення необхідним харчуванням, створенням умов для проживання, утримання на нормальному рівні матеріального забезпечення з його сторони виконується. Враховуючи те, що дитина утримується рівною мірою з обох сторін батьків, вказані обставини мають істотне значення для справи, які дають підстави для звільнення від сплати аліментів.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову. У відзиві вказала, що наведені позивачем обґрунтування позову не відповідають фактичним обставинам взаємовідносин між сторонами. Позивачем не наведено жодної обставини, яка надає підстави для зменшення розміру аліментів. Позивача дійсно було звільнено з лав поліції за службову невідповідність. Однак факт звільнення через свою невідповідність не є підставою не сплачувати аліменти, а знаком про те, що належно виконувати обов`язки поліцейського та присягу позивач не може, а тому потрібно шукати іншу роботу. Напрямків роботи, окрім поліції є безліч, однак позивач не хоче працювати, що сам і підтверджує, залишаючись безробітнім з двома дітьми. Щодо повідомлення позивача про неможливість виконання рішення суду відповідач зазначає, що декілька місяців тому позивачем було сплачено борг по аліментам, що само по собі спростовує посилання позивача про неможливість виконання рішення суду. Щодо факту укладення позивачем шлюбу та народження у нього дитини, то дана обставина нею не спростовується, однак жодним чином не обґрунтовує позовні вимоги позивача. Факт одруження позивача та народження у нього дитини не є підставою для зменшення розміру утримання іншої його дитини. Також повідомляє, що їхня дочка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та навчається у ЗОШ № 23, яка дійсно знаходиться недалеко від адреси реєстрації, однак місцем її проживання є адреса: АДРЕСА_3 , де вони з дочкою проживають разом. А посилання позивача на те, що він піклується про дитину, забезпечує необхідним харчуванням, створенням умов для проживання, утриманням на нормальному рівні матеріального забезпечення є неправдивою інформацією.

У судовому засіданні позивач просив позов задовольнити з підстав у ньому наведених. Також вказав, що борг по аліментам сплатив за кошти, які отримані від продажу автомобіля. Наразі він бере автомобіль у оренду і таксує, однак оскільки він офіційно не працевлаштований, державний виконавець нараховує йому аліменти до сплати орієнтовно в сумі 3 500 грн. на місяць.

Відповідач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Також, вказала, що вона сама утримує дитину і приблизно на місяць витрачає 5 600 грн., і якщо є стороння допомога, то ця допомога надається батьками позивача, а не самим позивачем.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено і визнається сторонами, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 листопада 2015 року в справі №569/8188/15, яке набрало законної сили 13 листопада 2015 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 08 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В мотивувальній частині рішення також вказано, що відповідач працює на посаді помічника слідчого обласного УМВС України в Рівненській області і нікого не утримує.

На виконання вказаного судового рішення було відкрито виконавче провадження № АСВП 49542369. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 15 червня 2021 року, складеного головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), за період з 19 червня 2019 року по 31 травня 2021 року станом на 15 червня 2021 року заборгованість становила 57 905 грн. 09 коп., а згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 21 липня 2021 року, складеного заступником начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), за період з 19 червня 2019 року по 01 липня 2021 року станом на 21 липня 2021 року заборгованість становила 36 683 грн. 82 коп.

Згідно витягу з наказу т.в.о. начальника УКЗ ГУНП в Рівненській області «По особовому складу» від 18 червня 2019 року №138 о/с відповідно до частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VІІІ звільнено зі служби в поліції у запас Збройних Сил (з постановкою на військовій облік) за пунктом 5 (через службову невідповідність) лейтенанта поліції Штогрина Д.В., інспектора відділу криміналістичного забезпечення слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області, 18 червня 2019 року. В трудову книжку ВЗ №002763 від 10 квітня 2012 року ОСОБА_1 внесений запис 18 червня 2019 року про його звільнення зі служби в Національній поліції. Також, з трудової книжки позивача слідує, що він 11 квітня 2012 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справи, 06 листопада 2015 року звільнений з органів внутрішніх справи, а 07 листопада 2015 року прийнятий на службу в Національну поліцію України.

Згідно довідки Рівненського МЦЗ №01-40/1062 від 09 червня 2021 року ОСОБА_1 був зареєстрований як безробітний в Рівненському МЦЗ з 17 вересня 2020 року по 04 червня 2021 року. Дохід за період з 01 грудня 2020 року по 31 травня 2021 року ссклав 6 000 грн. 00 коп.

Як слідує з свідоцтва про народження, виданого Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 14 січня 2021 року, серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

З довідки Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 20 грудня 2021 року №01-22/538 слідує, що ОСОБА_4 станом на 20 грудня 2021 року дійсно перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Як слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №260224876 від 07 червня 2021 року за ОСОБА_1 нерухомого майна не зареєстровано.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 08 травня 2020 року №16798 та довідки про склад сім`ї та/або кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 08 травня 2020 року №16796 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Як слідує з акта на підтвердження факту проживання від 14 грудня 2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно, починаючи з липня 2019 року проживає за адресою: АДРЕСА_3 , разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. І цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України).

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Якщо така домовленість відсутня аліменти визначаються судом.

Водночас, враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено судом на момент прийняття рішення про стягнення аліментів позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ, звідки 06 листопада 2015 року звільнений, 07 листопада 2015 року прийнятий на службу до Національної поліції України, однак 18 червня 2019 року був звільнений. На час розгляду справи не є працевлаштованим, доходи відсутні. Протилежного суду не доведено. Окрім того, на момент прийняття рішення про стягнення аліментів в нього не було інших утриманців, тоді як на час розгляду даної справи 29 грудня 2020 року в нього народився син ОСОБА_5 . Його дружина ОСОБА_4 перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За таких обставин, суд з урахуванням погіршення матеріального становища позивача доходить висновку, що розмір аліментів підлягає зменшенню.

Суд враховує, що за правилами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд доходить висновку, що справедливим буде зменшити розмір аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати аліменти у зменшеному розмірі від дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Доводи позивача про те, що значну частину часу дочка проживає у його з батьками квартирі і дитина утримується рівною мірою з обох сторін батьків на увагу не заслуговують, оскільки жодних належних та достатніх доказів вказаних обставин позивачем не подано, а відповідач щодо них заперечує.

За таких обставин, позов підлягає до частково задоволення.

Керуючись статтями 180-183, 192 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 листопада 2015 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 28 грудня 2021 року.

Суддя О.О. Першко