РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/338/18

Провадження №2/568/176/21

17 грудня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судових засідань Гуменюк Г.В.

за участі представника позивача адвоката Ляшко Д.В.

представника відповідача Кучеренко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радивилівської міської ради, Дубенської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Радивилівської міської ради, Радивилівської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування позовних вимог, вказує, що вона у 1963 році вступила до колективного сільськогосподарського підприємства Агро-виробниче об`єднання пайовиків «Промінь», в якому працювала до 1972 року. З 02.04.1972 року по 01.08.2001 року, залишаючись членом колгоспу, працювала в Підзамчівській загальноосвітній школі. 01.08.2001 року в зв`язку з досягнення пенсійного віку, була звільнена з роботи. При розпаюванні земель АВОП «Промінь» вона була включена до списків пайовиків, та набула право на отримання земельної ділянки (паю). Однак, відповідні документи щодо земельної частки (паю) їй не були видані та також не вила виділена належна йому земельна ділянка (пай) в натурі на місцевості. Всі її звернення до Підзамчівської сільської ради (правонаступником якої є Радивилівська міська рада) їй було відмовлено у виділенні належної їй земельної ділянки (паю). З метою реалізації права на отримання земельної частки (паю) як особа, яка працювала в колективному сільськогосподарському підприємстві та має право на одержання земельної частки (паю), позивач звертається до суду з даним позовом.

Ухвалю суду від 11 лютого 2019 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та позивачу надано термін для усунення недоліків. а саме для сплати судового збору.

19 лютого 2019 року позивачем надано заяву на виконання вимог ухвали суду від 07.10.2020 року та надано підтвердження сплати судового збору.

Ухвалою суду від 20 березня 2019 року справу було прийнято до провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями року справу передано для розгляду судді Радивилівського районного суду Троцюк В.О.

Ухвалою від 20 січня 2021 року справа прийнята до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 09 червня 2021 року до участі у справі було залучено Дубенську районну державну адміністрацію правонаступника Радивилівської районної державної адміністрації.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 09 вересня 2021 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Позивач та її представник адвокат Ляшко Д.В. в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Пояснили, що ОСОБА_1 на час розпаювання була членом колгоспу, хоча і працювала в Підзамчівській загальноосвітній школі. Рішення про виключення її із членів колгоспу не приймалось. При проведенні розпаювання земель АВОП «Промінь» ОСОБА_1 була внесена до списку пайовиків, які мають право на отримання земельної частки (паю). Однак з невідомий причин, вона в подальшому була викреслена із вказаного списку. Сертифікат про право на земельну частку (пай) ОСОБА_1 не отримувала. На усі звернення до Радивилівської районної державної адміністрації з приводу отримання сертифікату про право на земельну частку (пай) отримувала відповідь, що їх видача уже не здійснюється. Оскільки, ОСОБА_1 була внесена до списків пайовиківчленів КСП АВОП «Промінь», доданого до Державного акту на право на колективну власність на землю, в неї виникла право на земельну частку (пай).

Представник відповідача Радивилівської міської ради Кучеренко Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що при розпаюванні земель АВОП «Промінь» ОСОБА_1 була помилково внесена до спику громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства в Додатку №1 до Державного акта про право колективної власності на землю АВОП «Промінь» серії РВ №00011 від 05.07.1994 року, оскільки на той момент не перебувала в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства, що виключає її право на отримання земельної ділянки (паю). Внесенні її до вказаного списку, зумовлена тим, що до списку пайовиків було внесено всіх членів АВОП «Промінь» в тому числі і колишніх. Нормативні правові акти, що регулюють питання паювання земель КСП були прийняті після отримання АВОП «Промінь» державного акту на право колективної власності на землю Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року.. Відповідно до вказаного документу право на земельну частку (пай) мають лише члени КСП. в том числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право власності на землю. На час затвердження списків членів КСП. які мають право на земельну частку (пай) ОСОБА_1 не працювала у АВОП «Промінь» та не була його членом, а відтак не набула права на отримання земельної частки (паю). Також, просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. оскільки розпаювання земель АВОП «Промінь» відбувалося у 1994 році. Окрім того, відповідно до рішення ПІдзамчівської сільської ради №14 від 16.02.2001 року «Про надання у користування земельних ділянок працівникам соціальної сфери» ОСОБА_1 було виділено з резервного фонду земельну ділянку площею 0,40 га. Подаючи заяву до Підзамічвської сільської ради про виділення земельної ділянки, ОСОБА_1 достовірно знала, що не має права на земельну частку (пай).

Представник Дубенської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 1Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають, зокрема колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Згідно Указу Президента країни від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Тобто, право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування у складі членів колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 02.04.1973 року була призначена на посаду техпрацівника ОСОБА_2 01.08.2001 року вона була звільнена з посади прибиральниці в зв`язку з виходом на пенсію за віком. (а.с.11)

Згідно з довідкою №72 від 22.05.2001 року виданою Агро-виробничим об`єднанням пайовиків "Промінь" ОСОБА_1 перебувала членом АВОП «Промінь» з 15.01.1963 року по 15.08.1972 року. (а.с.10)

Згідно додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю агровиробничого об`єднання пайовиків «Промінь», (серія ВР 00011), який видано 05.07.1994 року на підставі рішення Підзамчівської сільської ради №41 від 08 грудня 1993 року, ОСОБА_1 вказана в списку членів колективного сільськогосподарського підприємства за №44. (а.с.16-17)

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право.

Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю.

Отже, факт членства ОСОБА_1 у АВОП «Промінь» з 15.01.1963 року по 15.08.1972 підтверджується копією довідки №72 від 22.02.2001 року АВОП «Промінь».

Згідно записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 з 02.04.1973 року до 01.08.2001 року працювала техробітницею Підзамчівської СШ.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в колективному сільськогосподарському підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами такого підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.

Тобто, у спірних правовідносинах основою виникнення права членства та набуття членських прав є юридичний склад, що включає в себе прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про прийняття заявника до членів колективного сільськогосподарського підприємства.

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до записів в трудовій книжці, ОСОБА_1 на час отримання АВОП «Промінь» державного акту на право колективної власності на землю 05.07.1994 року перебувала в трудових відносинах з Підзамчівською загальноосвітньою школою. Її членство у АВОП «Промінь» припинилось 15.08.1972 року, однак, вона була внесена у списки членів колективного сільськогосподарського підприємства до державного акту про право колективної власності на землю АВОП «Промінь».

Відповідно до інформації, що надана Головним управлінням Держгеокадастру в Рівненській області №62-2/17 від 01.02.2018 року інформація щодо видачі ОСОБА_1 сертифіката на право на земельну частку (пай) в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутня.

Згідно вище зазначеного Указу Президента (п. 2) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»).

Отже, факт членства ОСОБА_1 у АВОП «Промінь» протягом 15.01.1963 року - 15.08.1972 підтверджується довідки АВОП «Промінь».

Проте, указаний факт не є підставою для набуття позивачем права на земельну частку (пай), як члена АВОП «Промінь», землі якої підлягали паюванню в 1994 році. Будь-які докази того, що позивач була членом АВОП «Промінь», в матеріалах справи відсутні, в тому числі суду не подано копії трудової книжки колгоспника, яка могла би могла підтвердити перебування позивача членом АВОП «Промінь». Натомість, надана позивачем трудова книжка, підтверджує факт перебування у трудових відносинах з Підзамчівською загальноосвітньою школою у вказаний період.

Згідно зі статтею п`ятою Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в колективному сільськогосподарському підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами такого підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.

Тобто, у спірних правовідносинах основою виникнення права членства та набуття членських прав є юридичний склад, що включає в себе прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про прийняття заявника до членів колективного сільськогосподарського підприємства та його трудова участь у діяльності цього підприємства.

Проте під час розгляду справи судами указаних підстав встановлено не було, позивач цих доказів не надала.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши наявні в справі докази, заслухавши думку учасників справи, суд приходить до висновку, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів стосовно того, що вона на час паювання сільськогосподарських земель АВОП «Промінь» у 1994 році була членом вказаного підприємства, перебувала з нею в трудових відносинах або була пенсіонером, який раніше працювала в ній і залишилася членом зазначеної спілки селян, а, отже, позивач не мала права на земельну частку (пай).

Що стосується, заявленої представником відповідача Радивилівської міської ради вимоги про відмову в задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 р. правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Якщо ж строк позовної давності закінчився до зазначеної дати, то до відповідних відносин застосовуються правила про позовну давність, передбачені Цивільним кодексом Української РСР 1963 року.

Відповідно до ст.76 ЦК Української РСР право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна булла дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і переривання перебігу строків позовної давності встановлюються законодавством Союзу РСР і ст. ст. 78 і 79 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 71, 75, 80 ЦК Української РСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Проте, положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж під час розгляду справи буде встановлено, що у позивача немає суб`єктивного права, про захист якого вона просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через пропущення позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

За встановлених судом обставин, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі за безпідставністю вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачами, не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Радивилівської міської ради, Дубенської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) відмовити.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач: Радивилівська міська рада Рівненської області, код ЄДРПОУ , місце знаходження: 3550, м.Радивилів вул.Паркова, 5 Радивилівського району Рівненської області.

Відповідач: Дубенська районна державна адміністрація, , місцезнаходження м.Дубно вул.Д.Галицького, 17 Рівненської області.

Повний текст рішення виготовлено 28.12.2021 року.

Суддя В.О. Троцюк