Справа № 496/1806/21
Провадження № 2/496/1448/21
23 листопада 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Буран В.М.,
секретаря Стрілець Ж.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу та стягнення судових витрат,-
Представник позивача звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 19 870,57 грн. та виплати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00,00 грн., які було сплачено позивачем. Свої вимоги мотивує тим, що 01.08.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю незастрахованого транспортного засобу марки «OPEL» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «NISSAN» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 ДТП сталось внаслідок порушення ПДР ОСОБА_4 , що підтверджується постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.09.2019 року по справі № 509/4192/19.
Власнику пошкодженого автомобіля марки «NISSAN» д.н.з. НОМЕР_2 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 18 920,57 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить провести розгляд справи за відсутності представника позивача та задовольнити позов в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 55).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений за адресою визначеною матеріалами справи. В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 4, 53).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02.08.2019 року до МТСБУ звернулася ОСОБА_3 із повідомленням про ДТП за участі водія ОСОБА_2 , яке відбулось 01.08.2019 року о 16:00 годинні на 12 км. а/д Одеса-Чорноморськ (а.с.5). 26.0.2019 року ОСОБА_3 звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у результаті ДТП (а.с. 6).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент вчинення ДТП була застрахована у ПРАТ СК «АСКО ДС» (а.с. 8).
Власник автомобіля «NISSAN» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , потерпілий ОСОБА_3 на підставі нотаріально завіреної довіреності має право володіння, користування, експлуатації та розпорядження а/т «NISSAN» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 9, 10).
Відповідно до постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2019 року по справі № 509/4192/19, вбачається, що ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано стягнення у вигляді штрафу (а.с. 4).
МТСБУ було сплачено на рахунок ОСОБА_3 розмір завданого матеріального збитку у сумі 18 920,57 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1155167 від 18.11.2019 року (а.с. 33).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту марки «OPEL» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 не була застрахована.
На підставі п. «а» 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» далі Закону (чинного на момент ДТП), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному особі.
Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п п. 38.2., 38.2.1 ст. 38 Закону (чинного на момент ДТП), МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
В позиції викладеної в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в п. 11 якої зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом ст. 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.
З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Враховуючи викладене, до позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) перейшло право вимоги до ОСОБА_2 у деліктному зобов`язанні, яке засноване на регресі, щодо сплаченого потерпілому страхового відшкодування у сумі 18 920,57грн.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме стягненню підлягає сплачений судовий збір у розмірі 2270, 00 грн. відповідно до платіжного доручення № 888780 від 05.02.2021 року (а.с. 3).
Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, обставини вказані в позові підтверджуються наданими доказами, тому позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. ст. 15, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-89, 141, 247, 268, 272, 273, 280, 354 ЦПК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу та стягнення судових витрат - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Буран В.М.