Справа № 703/1480/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань Бондаренко А.І.

за участю

позивача ОСОБА_1

представників відповідачів Каплуна В.М. , Кравченка Є.О. ,

Козятинського О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Ювілейний» та АТ «Укрзалізниця», третя особа - виконавчий комітет Смілянської міської ради, про визнання протиправними дій та вжиття заходів для їх ліквідації

встановив:

14 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому, в уточненій редакції від 28 травня 2020 року, просив: 1) зобов`язати ОСББ «Ювілейне»: скасувати його безпідставний борг перед ОСББ у сумі 290 гривень 21 копійка; зробити розрахунок кошторису на обслуговування будинку і прибудинкової території з обслуговуванням всіх складових і їх розміру та величину внесків співвласників житлових та нежитлових приміщень (крамниця Укрзалізниці) окремо з врахуванням того, що кожний власник мереж самостійно обслуговує свої мережі або бере пропорційно площі участь в оплаті їх обслуговування і ремонту; виставити рахунок АТ «Українська залізниця» за обслуговування будинку і прибудинкової території за три останніх роки, враховуючи термін давності; 2) зобов`язати АТ «Українська залізниця» передати підвальне приміщення будинку в комунальну власність для спільного сумісного використання всіма співвласниками, як житлових, так і нежитлових приміщень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проживає в будинку АДРЕСА_1 . Даний будинок має 80 квартир, загальна площа квартир складає 3892,6 кв.м., житлова площа 2359,5 кв.м. На першому поверсі даного будинку знаходиться крамниця « Ювілейна » та відділення Ощадбанку , два крайні підвальні приміщення також відносяться до крамниці « Ювілейна », в середньому знаходяться об`єкти цивільної оборони. Згідно акту обстеження від 21 червня 2018 року площа приміщень першого поверху дорівнює: крамниці - 1551,8 кв.м., відділення «Ощадбанку» - 39,7 кв.м.; підвальних приміщень: крамниці - 686 кв.м., цивільна оборона - 265,7 кв.м. У 1993 році, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», розпочалась приватизація квартир, розташованих у вказаному будинку, зокрема, квартира позивача була приватизована 02 липня 1993 року. Раніше, коли будинок був на балансі Одеської залізниці, його обслуговувало будинкоуправління БУ-12, яке теж належало Одеській залізниці. В січні 2000 року Одеська залізниця передала житлові будівлі міста з державної (відомчої) власності до комунальної власності м. Сміла. Однак, крамницю, як об`єкт соціальної інфраструктури, та підвальне приміщення, що розташовані у вказаному будинку Одеська залізниця не передала в комунальну власність, а міська влада всупереч закону прийняла будинок в комунальну власність без власності на ці вбудовані приміщення. В подальшому, для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами, на загальних зборах власників квартир і нежитлового приміщення (крамниці) було створено ОСББ «Ювілейне». Для визначення економічно обґрунтованого розміру та прозорості складу внесків на утримання будинку та прибудинкової території, необхідно виходити з розміру витрат на утримання будинку та прибудинкової території. Однак, в їхньому кошторисі розмір внесків визначені необґрунтовано, без врахуванням вимог обов`язкового переліку робіт, періодичності виконання, норм часу та норм матеріально-технічних ресурсів, без розрахунку кожної складової по відповідним формулам, оскільки на загальних зборах голова запропонував внесок за 1 кв.м. 5 гривень, в зв`язку з чим такий внесок не був сприйнятий загальними зборами. Нормативний строк експлуатації всього обладнання будинку 40 років, а вік будинку вже біля 46 років, в зв`язку з чим виходять з ладу трубопроводи, які проходять і через крамницю і з`єднуються в підвалі. Біля 10 років крамниця не працює, в ній на даний час розруха та потрібен капітальний ремонт. Є необхідність у проведенні капітального ремонту мереж, які проходять також через перший поверх та підвальне приміщення, потрапляння до яких можливе виключно з погодженням осіб, на балансі яких перебуває крамниця. Крім того, вказані мережі ремонтуються за кошти співвласників житлових приміщень.

Правління ОСББ не визначило для залізниці перелік пунктів обслуговування і ремонту, величину її внесків. Регіональне управління «Одеська залізниця» не приймає участі в обслуговуванні будинку та прибудинкової території, не оплачує обслуговування та поточні ремонти водопровідних, каналізаційних, теплових мереж та даху будинку, в зв`язку з чим власники квартир змушені за свій рахунок повністю обслуговувати і ремонтувати вказані мережі та дах будинку. На думку позивача, власники квартир сплачують за вказані ремонтні роботи кошти замість залізниці. Як стверджує позивач, його борг перед ОСББ, в зв`язку із зазначеними обставинами, на час звернення до суду з даним позовом складає 290 гривень 21 копійка за декілька років. На особисту пропозицію позивача АТ «Українська залізниця» відмовляється сплачувати будь-які внески, посилаючись на те, що крамниця не працює і не обслуговує вказаного житлового будинку. Крім того, Укрзалізниця відключає на зимовий період теплопостачання першого поверху, що значно впливає на заданий температурно-вологісний режим кам`яних стін. За проханням ОСББ, з метою передачі підвального приміщення у власність територіальної громади, виконавчий комітет Смілянської міської ради двічі звертався до Укрзалізниці, на що отримав необґрунтовані відписки. Також, ОСББ та позивач особисто, з метою вирішення вказаної проблеми, зверталися до Кабінету Міністрів України, Президента України та народних депутатів, однак до даного часу вказане питання не вирішено. АТ «Укрзалізниця», на час звернення з даним позовом, намагалися за допомогою аукціону здати крамницю «Ювілейна» та підвальне приміщення в оренду. При цьому, АТ «Укрзалізниця» стверджує, що нежитлове приміщення 1 поверху та підвальне приміщення є єдиним майновим комплексом - крамниця « Ювілейна », однак на аукціоні з оренди виставили все-таки крамницю і підвальне приміщення окремо.

Позивач стверджує, що він є споживачем послуг, які отримує від ОСББ «Ювілейне», та споживачем послуг, які не оплачує Укрзалізниця. Як і інші власники квартир мали би бути і споживачами тих послуг, які в них відібрала Укрзалізниця., присвоївши право користування підвальним приміщенням тільки собі. Про необґрунтованість розрахунку кошторису і внеску позивач неодноразово говорив голові ОСББ Каплуну В. особисто та на загальних зборах об`єднання та письмово, але реакції не було.

При передачі будинку у комунальну власність крамниця та підвальне приміщення не були передані у комунальну власність, в зв`язку з чим підвальне приміщення не перебуває у спільній сумісній власності всіх співвласників будинку, а залишилося у власності залізниці, тобто в державній власності, що є порушенням. На думку позивача, АТ «Укрзалізниця» вкрала у міста і крамницю, і підвальне приміщення, не дивлячись на те, що вони є вбудованими приміщенням вищевказаного будинку. Відповідно і всі мережі теплопостачання, водопостачання та водовідведення, починаючи з вводу в будинок і до вводу на другий поверх знаходяться у власності АТ «Українська залізниця», яка і повинна обслуговувати всі ці мережі, аналогічно тому як кожний власник квартири обслуговує всі ці мережі в межах квартири за власний рахунок. А ОСББ має обслуговувати мережі від вводу на другий поверх і до вводу до кожної квартири. Крім того, на думку позивача, Укрзалізниця має сплачувати 1/5 вартості обслуговування та ремонту даху будинку, який є дахом для всіх поверхів, в тому числі і для крамниці на першому поверсі.

Позивач вважає, що крамниця разом з підвалом є об`єктом соціальної інфраструктури і має бути передана у комунальну власність безкоштовно, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Опалинської О.П. від 25 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, роз`яснено відповідачу право на надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив.

У визначений вказаною ухвалою строк відповідач АТ «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідно до якого, відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Так, АТ «Українська залізниця» утворено відповідно до постанови КМУ від 25 червня 2014 року №200. На балансі виробничого підрозділу «Шевченківський територіальний відділ матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» обліковується вбудоване нежиле приміщення першого поверху та частина підвалу - магазин загальною площею 2225,5 кв.м., з яких: магазин 1540,1 кв.м.; підвал 685,4 кв.м., яке розміщене в будинку АДРЕСА_1 , та внесено до статутного капіталу АТ «Укрзалізниця». Відносини пов`язані з розпорядженням майном, яке внесено до статутного капіталу АТ «Українська залізниця», регулюються Порядком розпорядження майном АТ «Українська залізниця», затвердженим постановою КМУ від 22 листопада 2018 року №1054. Пунктом 11 даного Порядку визначено, що за рішенням КМУ, як вищого органу товариства, здійснюється передача в комунальну власність лише об`єктів житлового фонду, інших об`єктів соціальної структури та нерухомого майна для розміщення державного органу або органу місцевого самоврядування, які внесені до статутного капіталу товариства. Розпорядження майном, яке увійшло до статутного капіталу товариства, а саме: будівлі та споруди, що розташовані у межах міст, здійснюється шляхом відчуження, передачі, в користування або оренду. Товариство не має право безоплатно передавати майно, внесене до його статутного капіталу, іншим юридичним особами чи громадянам, крім передбачених законом випадків. Розпорядження майном товариства, в тому числі шляхом списання, відчуження, передачі в користування, оренду, концесію відповідного майна, розпорядження майном, внесеним до статутного капіталу товариства, та майном, набутим товариством під час його господарської діяльності, здійснюється в порядку, встановленому законодавством, з урахуванням обмежень щодо розпорядження таким майном, визначених законом та Статутом. Магазин є вбудованим нежитловим приміщенням на першому поверсі п`ятиповерхового цегляного житлового будинку. Загальна площа магазину складає 2225,5 кв.м., в тому числі площа підвального приміщення складає 685,4 кв.м. Житлова частина будівлі та решта площі підвального приміщення з комунікаціями будинку (близько 900 кв.м.) перебуває у комунальній власності. У підвальному приміщенні розташовані такі комунікації: теплопостачання - окремі труби на житловий будинок та окремі на магазин; водопостачання - окремі труби на житловий будинок та окремі на магазин; каналізаційні труби - загального користування житлового будинку та магазину.

Посилання позивача на відсутність від відповідача АТ «Укрзалізниця» оплати з технічного обслуговування мереж нежитлового приміщення магазину Ювілейний необґрунтоване, оскільки як зазначено вище магазин має окремі комунікації, окремий дах та вхід у приміщення з протилежної сторони будинку і обслуговується підрозділами залізниці. Доступ до комунікацій, розташованих у підвальному приміщенні магазину, організовано з приміщення першого поверху магазину. Зовнішній вхід у підвальне приміщення заблокований для унеможливлення проникнення сторонніх осіб до магазину, оскільки у підвальному приміщенні знаходяться туалет магазину, доступ до якого здійснюється через перший поверх магазину. Комерційна діяльність магазину Ювілейний зупинена з 02 березня 2009 року. Таким чином, підвальне приміщення не може бути безоплатно передано до комунальної власності, але у разі прийняття товариством рішення, магазин з підвальним приміщенням може бути переданий в оренду або проданий, шляхом проведення електронних аукціонів.

Відповідач вважає, що позивач ОСОБА_1 є лише мешканцем у житловому будинку АДРЕСА_1 , і в нього відсутні будь-які правовідносини з АТ «Укрзалізниця», жодних договорів чи боргових зобов`язань не має. Подаючи позов, ОСОБА_1 повинен надати суду дані, які б свідчили, що він є належним позивачем, а залучена ним до відповідальності особа - належним відповідачем. Оскільки між ОСОБА_1 та відповідачем АТ «Укрзалізниця» відсутні будь-які спірні правовідносини, тому відповідач вважає, що ОСОБА_1 у даній справі по відношенню до відповідача АТ «Укрзалізниця» є неналежним позивачем, а АТ «Укрзалізниця» за його позовними вимогами є неналежним відповідачем. Належним відповідачем за позовом мешканця будинку ОСОБА_1 може бути ОСББ «Ювілейне», оскільки між ними виникають правовідносини щодо утримання будинку та прибудинкової території згідно договірних відносин.

З врахуванням викладеного АТ «Укрзалізниця» просило відмовити у задоволенні позову.

До відзиву на позов відповідачем додано документи, які підтверджують викладені ним обставини.

25 вересня 2020 року на адресу суду надійшли заперечення ОСОБА_1 на відзив АТ «Українська залізниця», в якому зазначає, що аргументи наведені у відзиві є неправдивими та такими, що не відповідають законодавству. Вказує, що згідно акту обстеження від 21 червня 2018 року площа приміщень дорівнює: крамниці - 1551,8 кв.м., а не 1540,1 кв.м., відділення «Ощадбанку» - 39,7 кв.м.; підвальних приміщень: крамниці - 686 кв.м., а не 685,4 кв.м., цивільна оборона - 265,7 кв.м., а не близько 900 кв.м., яке знаходиться у комунальній власності. У спільній сумісній власності, якою могли б користуватись мешканці житлових приміщень, не має ні одного квадратного метра. Тому у відзиві площа підвального приміщення в розмірі близько 900 кв.м., яке знаходиться у комунальній власності є неправдою. Навіть якщо крамниця має окремі мережі труб теплопостачання і водопостачання, трубопроводи для подачі тепла і води до житлових приміщень проходять через приміщення (підвал і перший поверх). АТ «Укрзалізниця» стверджує, що крамниця « Ювілейна » має окремий дах, однак це не так, оскільки крамниця має окремий дах тільки над частиною своєї площі приблизно 600 кв.м., а над рештою площі крамниці приблизно 950 кв.м. знаходиться 4 поверхи житлових приміщень і звичайно дах. Укрзалізниця стверджує, що доступ до підвального приміщення тільки з першого поверху, тобто з крамниці, одна це не відповідає дійсності, підвальні приміщення, які належать Укрзалізниці, є два окремі приміщення: одне площею 154,9 кв.м., з боку вул. Т.Шевченка , яке має вхід тільки з двору будинку, і не має абсолютно ніякого зв`язку з крамницею, друге приміщення площею 532,1 кв.м., з боку залізничного вокзалу має вхід як зовнішній, який заблокований, так і внутрішній, з першого поверху, тобто з крамниці. Ці два різні підвальні приміщення теж не мають між собою ніякого зв`язку, так як між ними знаходиться підвальне приміщення цивільної оборони, яке відноситься до комунальної власності міста. Туалети є як в другому підвальному приміщенні, так і на першому поверсі будинку, тобто в крамниці під номером 9 на плані першого поверху площею 1,8 кв.м.

Окрім того, позивачем ОСОБА_1 у вказаних запереченнях викладені доводи, які є аналогічними доводам, що викладені у позовній заяві.

Ухвалою судді від 09 лютого 2021 року, після задоволення заяв позивача ОСОБА_1 про відвід суддям Опалинській О.П. та Кирилюк Н.А., дана цивільна справа прийнята до провадження суддею Ігнатенко Т.В., вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги, які викладені у позовній заяві в редакції від 28 травня 2020 року, підтримав у повному обсязі та просив їх задовольни з наведених у ній підстав. Крім того зазначив, що нормативні акти, на які вказує АТ «Укрзалізниця» не є обов`язковими. Під час судових дебатів в цілому підтримав свою позовну заяву, та заявив ряд вимог, що виходять за межі пред`явленого позову, які залишені судом без уваги в силу вимог ст.44, п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України.

Представник відповідача ОСББ «Ювілейне» Каплун В.М. у судовому засідання позовні вимоги не визнав та зазначив, що ОСББ «Ювілейне» створене в 2010 році. Площа майна в будинку АДРЕСА_1 , а саме: крамниця та підвальне приміщення, що належить АТ «Українська залізниця», складає приблизно 30 відсотків від загальної площі будинку. АТ «Українська залізниця» не сплачує внесків, при цьому не бажає укладати угоду з ОСББ «Ювілейне» та не визнає свого обов`язку по утриманню будинку та прибудинкової території. Разом з тим ОСББ не звертається до суду із відповідними вимогами до АТ «Українська залізниця» оскільки не має грошей на сплату судового збору та оплату юридичних послуг. Розмір внесків, які сплачуються власниками квартир багатоквартирного будинку, затверджений загальними зборами ОСББ у 2019 році. На підставі рішення загальних зборів від 2019 року ОСОБА_1 є членом правління ОСББ «Ювілейне», але він, як член правління не розробив та не подав на затвердження кошторисних документів, про які зазначає у своїй позовній заяві. Крім того під час судового розгляду зазначив, що послуги з комунальна послуга з утримання будинку та прибудинкової території ОСОБА_1 надається належним чином, а тому вважає безпідставною вимог про скасування йому відповідного боргу.

Представники відповідача АТ «Укрзалізниця» Кравченко Є.О. та Козятинський О.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву. Крім того зазначили, що їм не відомо про направлення ініціативною групою повідомлення АТ «Укрзалізниця» про проведення установчих зборів власників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , а також про прийняття участі представника АТ «Укрзалізниця» у даних зборах. Вважають, що АТ «Укрзалізниця» не являються членом ОСББ, отже не має жодних обов`язків перед ними. Крамниця, на яку вказує позивач, є державною власністю, яка разом з підвалом є єдиним комплексом, який неподільний а тому передачі не підлягає.

Представник третьої особи виконавчого комітету Смілянської міської ради у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи провести без її участі, за наявними матеріалами. Крім того у заяві вказує, що до повноважень виконавчого комітету Смілянської міської ради не належить встановлення тарифів на обслуговування багатоквартирного житлового будинку, тому вважає, що виконавчий комітет є неналежною стороною у справі.

Суд, заслухавши доводи позивача та представників відповідача, врахувавши позицію представника третьої особи, яка викладена у відповідній заяві, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 10 жовтня 1996 року народження, позивач ОСОБА_1 зареєстрований з 25 вересня 2009 року за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.20).

Відповідно до копії свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого Відділом приватизації житлового фонду Шевченківського відділку Одеської залізниці 02 липня 1993 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , дійсно належить на праві власності ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_7 . Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 51 кв.м. (а.с.52).

Згідно копії довідки №119, виданої Шевченківським будівельно-монтажним експлуатаційним управлінням №5 Одеської залізниці 25 лютого 2009 року, повідомлено, що будинок АДРЕСА_1 був переданий у комунальну власність міста Сміла в січні 2000 року. Будинок переданий разом з іншими 108 будинками, відповідно до угоди від 17 червня 1999 року про передачу державного житлового фонду до комунальної власності. Кошти перераховані на рахунок Смілянської міської ради відповідно вказаної угоди в повному обсязі в розмірі 2618,00 тис. грн.., для подальшого розподілення між комунальними організаціями (Смілянське ВЖРЕУ, ВП «Водоканал», ТОВ «Смілатеплокомуненерго») (а.с.53 - зворот).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Смілянської міської ради 10 липня 2007 року, на підставі рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 13 червня 2007 року №620, Держава в особі Міністерства транспорту та зв`язку України є власником вбудованого нежилого приміщення першого поверху та частини підвалу - магазин загальною площею 2225,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Опис об`єкта: загальна площа 2225,5 кв.м.; магазин, А, 1540,1 кв.м., підвал, п/д, 685,4 кв.м. (а.с.96).

Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії №15883570 від 11 вересня 2007 року, Смілянським виробничим підрозділом Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації 11 вересня 2007 року, на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Смілянської міської ради 10 липня 2007 року, прийнято рішення про реєстрацію права власності Держави в особі Міністерства транспорту та зв`язку з України на вбудоване нежиле приміщення першого поверху та частини підвалу - магазин загальною площею 2225,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.97).

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Держава Україна в особі Кабінету Міністрів України є засновником АТ «Українська залізниця», відокремленим структурним підрозділом якого є Регіональна філія «Одеська залізниця» (а.с.99-106).

Відповідно до листа №ДНКМ-07/394 від 19 грудня 2019 року виробничого підрозділу Шевченківська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця», підвальне приміщення площею 685,4 кв.м., яке розміщене в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на балансі виробничого підрозділу «Шевченківський територіальний відділ матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Одеська залізниця» (а.с.71).

Згідно листа №ЦКМ-14/95 від 28 лютого 2020 року Департаменту майнової політики АТ «Українська залізниця», за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться вбудоване нежитлове приміщення першого поверху та частини підвалу - магазин, загальною площею 2225,5 кв.м., в тому числі площа підвального приміщення складає 685,4 кв.м., який обліковується на балансі виробничого підрозділу служби організації та проведення закупівель «Шевченківського територіального відділу матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Зазначений об`єкт внесений до статутного капіталу АТ «Укрзалізниця» та оформлений свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.64).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.

Державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації.

Як вбачається з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 19 березня 2010 року ОСББ «Ювілейне» зареєстровано як юридичну особу, , місцезнаходження: 20705, Черкаська область, м. Сміла, пров. Т.Шевченка, буд.3. Дані про основний вид економічної діяльності: 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів (а.с.121).

Згідно ст.7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до п.1 Розділу І Статуту ОСББ «Ювілейне», затвердженого загальними зборами ОСББ «Ювілейне» протокол від 19 березня 2017 року (надалі - Статут), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейне» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Згідно п.1 Розділу ІІ Статуту, метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством цим Статутом.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, а відповідач АТ «Українська залізниця» є власником нежилого приміщення у будинку АДРЕСА_1 , вони зобов`язані дотримуватися обов`язків, покладених на них як співвласників Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту ОСББ «Ювілений».

Відповідно до ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема: затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Згідно ст.14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник має право, зокрема, вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Аналогічні права та обов`язки співвласників передбачені Статутом ОСББ «Ювілений».

Згідно ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Згідно ст.20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Як стверджує позивач ОСОБА_1 власники квартир будинку АДРЕСА_1 , крмі іншого сплачують кошти за ремонтні роботи, за які повинна сплачувати залізниця, в зв`язку з чим його борг перед ОСББ на час звернення до суду з даним позовом складає 290 гривень 21 копійка за декілька років. Правління ОСББ не визначило для залізниці перелік пунктів обслуговування і ремонту, величину її внесків, а тому і не виставляють їм рахунків для сплати. Регіональне управління «Одеська залізниця» не приймає участі в обслуговуванні будинку та прибудинкової території, не оплачує обслуговування та поточні ремонти водопровідних, каналізаційних, теплових мереж та даху будинку, в зв`язку з чим власники квартир змушені за свій рахунок повністю обслуговувати і ремонтувати вказані мережі та дах будинку.

Однак, розмір внесків співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , входить до виключної компетенції загальних зборів та встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, будь-яких доказів встановлення позивачу ОСОБА_1 розміру внесків, які є непропорційними до загальної площі квартири, що перебуває у його власності, нарахування йому до сплати коштів, що зобов`язаний сплачувати відповідач АТ «Укрзалізниця», як співвласник багатоквартирного будинку, а також наявності у нього на день звернення до суду з даним позовом зазначеної ним заборгованості та її розрахунку, позивачем не надано та матеріали справи не містять.

Під час судового розгляду як представник відповідача ОСББ «Ювілейне» стверджував, так і позивач ОСОБА_1 не надали доказів того, що у останнього існує заборгованість по сплаті, передбачених Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статутом ОСББ «Ювілейне», обов`язкових платежів.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом.

Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам.

До компетенції правління відноситься, зокрема, підготовка кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством; розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису.

Так, позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з даним позовом та поставивши на вирішення суду вимогу щодо зобов`язання ОСББ «Ювілейне», зокрема, зробити розрахунок кошторису на обслуговування будинку і прибудинкової території з обслуговуванням всіх складових і їх розміру та величину внесків співвласників житлових та нежитлових приміщень (крамниця Укрзалізниці) окремо з врахуванням того, що кожний власник мереж самостійно обслуговує свої мережі або бере пропорційно площі участь в оплаті їх обслуговування і ремонту, жодним чином її не обґрунтував та не зазначив про наявність між ним та відповідачем ОСББ «Ювілейне» спору з даного питання.

При цьому, як вбачається з матеріалів цивільної справи та встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 з вищевказаною вимогою до ОСББ «Ювілейне» не звертався, в зв`язку з чим йому і не було відмовлено у здійсненні вказаного розрахунку кошторису.

Крім того, як стверджує представник відповідача ОСББ «Ювілейне» та не заперечується позивачем ОСОБА_1 , останній є членом правління ОСББ «Ювілейне».

З врахуванням викладеного, підготовка кошторису, який позивач ОСОБА_1 просить суд зобов`язати розрахувати ОСББ «Ювілейне» входить також і до його повноважень як члена правління даного ОСББ.

Однак, як встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 зазначений ним у позовній заяві кошторис не готував та на затвердження його загальним зборам не подавав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що права ОСОБА_1 щодо нездійснення ОСББ «Ювілейне» розрахунку кошторису на обслуговування будинку і прибудинкової території з обслуговуванням всіх складових і їх розміру та величину внесків співвласників житлових та нежитлових приміщень (крамниця Укрзалізниці) окремо з врахуванням того, що кожний власник мереж самостійно обслуговує свої мережі або бере пропорційно площі участь в оплаті їх обслуговування і ремонту, жодним чином відповідачем ОСББ «Ювілейне» не порушені, в зв`язку з чим судовому захисту не підлягають.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Згідно ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», реалізація прав об`єднання, визначених цією статтею, здійснюється його правлінням за дорученням загальних зборів та відповідно до статуту об`єднання.

Таким чином, будь-які дії, які направленні на спонукання співвласника до виконання своїх зобов`язань перед ОСББ по сплаті внесків та інших обов`язкових платежів, що визначені загальними зборами, а також на примусове стягнення вказаних платежів, здійснюються на підставі відповідного рішення загальних зборів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що прийняття рішення про виставлення рахунку АТ «Українська залізниця» за обслуговування будинку і прибудинкової території за три останніх роки, враховуючи термін давності, є виключною компетенцією загальних зборів ОСББ «Ювілейне» та такі повноваження суд не вправі перебирати на себе.

Крім того, згідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Протокол 1, Стаття 1) - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до Конституції України (частини 1-5 статті 41) - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Згідно сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986, "Щокін проти України" від 14.10.2010, "Сєрков проти України" від 07.07.2011, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23.11.2000, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22.01.2009, "Трегубенко проти України" від 02.11.2004, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар". Одним із елементів дотримання принципу "пропорційності" при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації.

Судова практика ЄСПЛ розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Одним із важливих елементів дотримання принципу "пропорційності" при втручанні в право на мирне володіння майном є надання справедливої та обґрунтованої компенсації.

Даний висновок також міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 лютого 2020 року у справі №904/10435/17.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», цей Закон регулює відносини, пов`язані з передачею об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об`єктів права комунальної власності у державну власність.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», об`єктами передачі згідно з цим Законом є, зокрема, цілісні майнові комплекси підприємств, установ, організацій (далі - цілісні майнові комплекси підприємств), їх структурних підрозділів; нерухоме майно (будівлі, споруди, у тому числі приміщення (після виділення їх в окрему облікову одиницю (інвентарний об`єкт) на підставі розподільного балансу), об`єкти незавершеного будівництва); об`єкти житлового фонду (у тому числі гуртожитки як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини) та інші об`єкти соціальної інфраструктури (навчальні заклади, заклади культури (крім кінотеатрів), фізичної культури та спорту, охорони здоров`я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек), соціального забезпечення, дитячі оздоровчі табори), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій (далі - підприємств) або не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», ініціатива щодо передачі об`єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», передача об`єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за наявності згоди районних або обласних рад, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», майно залізничного транспорту загального користування - майно, у тому числі об`єкти інфраструктури, що належать Державній адміністрації залізничного транспорту України, підприємствам, установам та організаціям залізничного транспорту загального користування, зокрема будівлі, споруди, об`єкти незавершеного будівництва, об`єкти соціальної сфери, транспортні засоби, обладнання, устаткування, інвентар, інші матеріальні цінності та нематеріальні активи, цінні папери, корпоративні права держави, право постійного користування земельними ділянками, а також інші майнові права, включаючи права на об`єкти інтелектуальної власності, кошти, у тому числі в іноземній валюті. До об`єктів соціальної сфери належать структурні підрозділи підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування з питань охорони здоров`я, відпочинку, торгівлі, громадського харчування, фізичної культури та спорту, професійної підготовки.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.2 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Товариство утворюється як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», до статутного капіталу Товариства вносяться, зокрема, майно залізничного транспорту загального користування.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.10 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», товариство не має права безоплатно передавати майно, внесене до його статутного капіталу, іншим юридичним особам чи громадянам, крім передбачених законом випадків. Порядок списання, відчуження, передачі в користування, оренду, концесію майна, зазначеного в частині першій цієї статті, розпорядження іншим майном, внесеним до статутного капіталу Товариства, та майном, набутим Товариством, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку розпорядження майном акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року №1054, цей Порядок визначає механізм списання майна, зазначеного в частині першій статті 10 Закону України "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", а також списання, відчуження, передачі в користування, оренду, концесію майна, внесеного до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця" (далі - товариство), та майна, набутого товариством.

Згідно п.11 Порядку розпорядження майном акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року №1054, списання, відчуження, передача в користування, оренду, концесію майна здійснюється за рішенням вищого органу товариства у разі, зокрема, відчуження шляхом передачі у державну або у комунальну власність, у тому числі нерухомого майна для розміщення державного органу або органу місцевого самоврядування, рухомого майна для користування органами державної влади, об`єктів інженерної інфраструктури водопровідно-каналізаційного та газового господарства (включаючи мережі, споруди, устаткування), пов`язаних з постачанням споживачам води, газу, відведенням і очищенням стічних вод, а також об`єктів благоустрою населених пунктів.

Статуту акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2018 року №938), вищим органом товариства є загальні збори. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України.

Таким чином, рішення про передачу вбудованого нежилого приміщення першого поверху або частину підвалу, які розміщені в будинку АДРЕСА_1 , власником яких є Держава Україна, з державної власності до комунальної власності приймається Кабінетом Міністрів України.

Однак, будь-яких доказів прийняття Кабінетом Міністрів України вищевказаного рішення матеріали цивільної справи не містять та позивачем ОСОБА_1 не надано.

Крім того, позивач ОСОБА_1 звернувся з вимогою щодо зобов`язання передати підвальне приміщення в комунальну власність для спільного сумісного використання всіма співвласниками, як житлових, так і не житлових приміщень до АТ «Українська залізниця», яке не наділено повноваженням приймати рішення таку передачу, а відтак і самостійно, без прийняття відповідного рішення Кабінетом Міністрів України, передавати вказане майно у комунальну власність.

Вказане майно, що є об`єктом права державної власності, закріплене за АТ «Українська залізниця» на праві господарського відання. Належність АТ «Українська залізниця» вказаного майна на речовому праві (праві господарського відання) не надає йому права управляти державним майном, як уповноваженим на це органом, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача АТ «Укрзалізниця» є безпідставні.

Також, суд звертає увагу на положення ст.4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», відповідно до якої така ініціатива є правом, а не обов`язком таких осіб.

Згідно п.51 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об`єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності належить до виключної компетенції сільської селищної, міської ради.

Відповідно ч.2 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Згідно п.1 ч.9 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські, районі в містах (у разі їх створення) ради мають право вносити пропозиції про передачу або продаж у комунальну власність відповідних територіальних громад інших об`єктів, що належать до державної та інших форм власності, якщо вони мають важливе значення для забезпечення комунально-побутових і соціально-культурних потреб територіальних громад.

Відповідно до ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Отже, передача частини підвального приміщення в будинку АДРЕСА_1 , з державної власності до комунальної власності не свідчить про подальшу передачу органом місцевого самоврядування зазначеного майна у користування співвласників вказаного будинку, одним з яких є позивач ОСОБА_1 , а відтак і про порушення прав останнього.

Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», на що вказав Черкаський апеляційний суд у постанові від 30 липня 2020 року у даній справі, був звільнений від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що його позовні вимоги задоволенню не підлягають, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСББ «Ювілейний» та АТ «Укрзалізниця», третя особа - виконавчий комітет Смілянської міської ради, про визнання протиправними дій та вжиття заходів для їх ліквідації, відмовити у повному обсязі.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСББ «Ювілейне», адреса: 20705, Черкаська область, м. Сміла, пров. Т.Шевченка, буд.3, .

Відповідач - АТ «Укрзалізниця», адреса: 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, .

Третя особа - виконавчий комітет Смілянської міської ради, адреса: 20701, Черкаська область, м. Сміла, вул. Незалежності, 37, .

Повний текст рішення складено 28 вересня 2021 року.

Головуючий Т.В. Ігнатенко