22 грудня 2021 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 червня 2021 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого він передав, а відповідач отримав грошові кошти в розмірі 189 920 грн. 00 коп. У відповідності до пункту 3 договору відповідач, як позичальник, взяв на себе зобов`язання повернути отриману суму позики в строк до 31 липня 2021 року. Станом на даний час відповідач не повернув грошові кошти. У зв`язку із вказаним він звернувся до відповідача з письмовою вимогою повернути отриману позику не пізніше 19 серпня 2021 року і звертався до відповідача особисто з тим, щоб він виконав свої зобов`язання. Але незважаючи на вжиті заходи, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму позики в розмірі 189 920 грн. 00 коп., проценти за користування позикою за період з 02 червня 2021 року по 30 серпня 2021 року в розмірі 3 613 грн. 69 коп., три відсотки річних за період з 01 серпня 2021 року по 30 серпня 2021 року в розмірі 468 грн. 30 коп.
У судове засідання позивач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується його розпискою. 22 грудня 2021 року позивач ОСОБА_3 подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився жодного разу, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань.
Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області від 18 жовтня 2021 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 11 січня 1992 року.
03 листопада 2021 року та 10 грудня 2021 року до суду повернулися не врученими судові повістки для відповідача на 17 листопада 2021 року та на 22 грудня 2021 року з довідками поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказана причина повернення адресат відсутній за вказаною адресою.
Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Оскільки судові повістки, направлені судом відповідачу за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.
Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 01 червня 2021 року між ОСОБА_1 , як позикодавцем, та ОСОБА_2 , як позичальником, був укладений договір позики (далі - договір позики).
Відповідно до п. 1 договору позики позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у сумі 189 920 грн. 00 коп., що на момент укладання цієї угоди за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційними банками м. Рівне є еквівалентом суми 1 200 доларів США та за середнім курсом продажу євро приватним особам комерційними банками м. Рівне є еквівалентом суми 4 700 євро, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.
Відповідно до п. 2 договору позики грошові кошти, які є предметом цього договору, передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання цього договору.
Відповідно до п. 3 договору позики позичальник зобов`язаний у строк до 31 липня 2021 року повернути позикодавцеві позику в гривнях України.
Як встановлено судом договір позики від 01 червня 2021 року підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджує той факт, що позика була передана до підписання сторонами цього договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором. При цьому, згідно з частиною третьою статті 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Як встановлено судом у визначений в договорі строк відповідач позику не повернув, свої зобов`язання за договором позики не виконав.
Таким чином, оскільки відповідач на час підписання договору позики мав в користуванні грошові кошти, належні позивачу, та сторони дійшли обопільної згоди про те, що такі кошти будуть перебувати у користуванні відповідача певний час, про що підписали відповідний договір позики, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та його умови. Враховуючи те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суми позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі, відтак на користь позивача з відповідача слід стягнути заборгованість за договором позики від 01 червня 2021 року в розмірі 189 920 грн. 00 коп.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Облікова ставка встановлюється Національним банком України виключно для національної валюти. Національний банк України не визначає мінімальної вартості іноземних валют, що є прерогативою відповідних органів іноземних держав. Тому право позикодавця вимагати сплати процентів від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України на підставі частини першої статті 1048 ЦК України може бути реалізовано, якщо позика надана у гривні.
Під час вирішення питання про можливість нарахування та стягнення процентів від суми позики у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки Національного банку України, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України, необхідно мати на увазі, що такі проценти нараховуються у разі: 1) якщо у договорі позики не зазначені проценти або не вказано, що він безпроцентний; 2) предметом договору позики є грошові кошти у національній валюті України - гривні; 3) період нарахування процентів від суми позики - є період дії договору позики в межах строку, протягом якого позичальник може правомірно не сплачувати кредитору борг (що відбувається у разі повернення боргу періодичними платежами), оскільки на період після закінчення цього строку позика не надавалась.
Згідно правової позиції, викладеної у висновку Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі справа № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути проценти за користування коштами нараховані в межах строку виконання зобов`язання за договором в розмірі 2 364 грн. 90 коп. за період з 02 червня 2021 року по 31 липня 2021 року, а саме з 02 червня 2021 року по 22 липня 2021 року в розмірі 1 990 грн. 26 коп. (189920х7,5%/365х51), і з 23 липня 2021 року по 31 липня 2021 року в розмірі 374 грн. 64 коп. (189920х8%/365х9). В частині стягнення процентів з 01 серпня 2021 року по 30 серпня 2021 року слід відмовити, оскільки вони нараховані поза межами строку дії договору позики.
За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відповідно до п. 6 договору, якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто несплачену суму основного боргу та три проценти річних від простроченої суми.
Суд враховує, що грошове зобов`язання, яке виникло у відповідача на підставі договору позики від 01 червня 2021 року залишається невиконаним, відтак за період з 01 серпня 2021 року по 30 серпня 2021 року позивач має право на стягнення трьох процентів річних від простроченої суми.
Суд погоджується з розрахунком наданим позивачем, відповідно до якого розмір 3% річних складає 468 грн. 30 коп.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суми позики, стягнення процентів за користування грошовими коштами на рівні облікової ставки НБУ, трьох процентів річних від простроченої суми є обґрунтованими і підлягають задоволенню, однак у розмірі визначеному судом, відтак на користь позивача слід стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 01 червня 2021 року в розмірі 189 920 грн. 00 коп., проценти за період з 02 червня 2021 року по 31 липня 2021 року в розмірі 2 364 грн. 90 коп. та три проценти річних від простроченої суми за період з 01 серпня 2021 року по 30 серпня 2021 року в розмірі 468 грн. 30 коп., а загалом 192 753 грн. 20 коп.
Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.
Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 1927 грн. 53 коп.(192753,20х1940,02/194001,99)
Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
В И Р I Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 192 753 (сто дев`яносто дві тисячі сімсот п`ятдесят три) гривні 20 копійок, що складаються з: 189 920 грн. 00 коп. суми позики; 2 364 грн. 90 коп. проценти за користування позикою за період з 02 червня 2021 року по 31 липня 2021 року; 468 грн. 30 коп. три відсотки річних за період з 01 серпня 2021 року по 30 серпня 2021 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 927 (одна тисяча дев`ятсот двадцять сім) гривень 53 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне рішення суду складено 28 грудня 2021 року.
Суддя О.О. Першко