Справа №2-838/11
Провадження № 6/591/266/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання - Скачкової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

25 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі - ТОВ «Росвен Інвест Україна») звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що 28 квітня 2011 року Зарічний районний суд м. Суми ухвалив заочне рішення у справі № 2-838/11 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 61279 грн 74 коп., а також в дольовому порядку судові витрати в сумі 732 грн 80 коп., тобто по 366 грн 40 коп.

22 серпня 2016 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № КЕ/ПБ-2016, відповідно до якого ПАТ «ПроКредит Банк» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за договором № 15.7678 від 11 лютого 2008 року.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просить замінити стягувача - ПАТ «ПроКредит Банк» на його правонаступника - ТОВ «Росвен Інвест Україна» щодо виконання рішення у справі № 2-838/11.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою та призначено судове засідання на 08 вересня 2021 року.

В зазначене судове засідання представник заінтересованої особи ТОВ «Росвен Інвест Україна», представник позивача ПАТ «ПроКредит Банк» та відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не з`явились, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути питання про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності нез`явившихся учасників справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 квітня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 61279 грн 74 коп., а також в дольовому порядку судові витрати в сумі 732 грн 80 коп., тобто по 366 грн 40 коп. (а.с. 73).

22 серпня 2016 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № КЕ/ПБ-2016, відповідно до якого ПАТ «ПроКредит Банк» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 15.7678 від 11 лютого 2008 року (а.с. 98-99, 100).

Відповідно до частини 1 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

З аналізу вимог статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з наведених норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі, й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Саме таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов також Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, а також Верховний Суд у постанові від 27 грудня 2018 року у справі № 288/209/13-ц, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України (в редакції, чинній на час видачі виконавчих листів) судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (пункт 9 частини третьої статі 129 Конституції України).

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження» шляхом ініціювання відкриття виконавчого провадження. Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що до ТОВ «Росвен Інвест Україна», як нового кредитора, перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 15.7678 від 11 лютого 2008 року, що підтверджуються наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами.

Таким чином, на думку суду, факт того, що стягувач ПАТ «ПроКредит Банк» вибув з виконавчого провадження у зв`язку з передачею ним прав вимоги за кредитним правонаступнику - ТОВ «Росвен Інвест Україна» на підставі правочину знайшов своє підтвердження матеріалами справи.

Отже, суд вважає, що новий кредитор ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача на законних підставах. Відтак, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» у виконавчому проваджені з виконання виконавчих листів, виданих на підставі заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 квітня 2011 року у справі № 2-838/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 61279 грн 74 коп., а також в дольовому порядку судові витрати в сумі 732 грн 80 коп., тобто по 366 грн 40 коп. з кожного.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2021 року.

Суддя А.С. Северинова