Справа № 307/443/20
Провадження № 2/307/680/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

за участі секретаря Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» та Головне управління Пенсійного фонду Украйни у в Закарпатської області про стягнення страхових внесків,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що з 2004 року він працював майстром лісу Груниківського лісництва Буштинського ДЛГ, але у 2005 році був звільнений з роботи за ст. 40 КЗпП України. У 2006 році рішенням суду його було поновлено на роботі з виплатою заробітної плати за час вимушеного прогулу. Після поновлення на роботі Буштинське ДЛМГ не перерахувало кошти у пенсійний фонд протягом 12 місяців. П`ятого лютого 2007 року його знову було звільнено з роботи і знову поновлено на підставі рішення суду. Буштинське ДЛМГ не перерахувало страхові внески у пенсійний фонд протягом 8 місяців. 06.11.2010 він був звільнений з роботи, а 29.04.2011 на підставі рішення суду поновлено на роботі. Поновивши його на роботі ДЛГ не порахувало страхові внески у пенсійний фонд протягом 12 місяців. 24.11.2011 був звільнений з роботи, а у серпні 2013 року поновлений згідно рішення суду. Брустурянське ЛМГ не перерахувало кошти у пенсійний фонд за 19 місяців. Крім того ДЛМГ не перерахувало страхові внески до пенсійного фонду за лютий березень 2014 року, хоча він виходив на роботу та отримував заробітну плату. 05.08.2016 в черговий раз був звільнений з роботи і 16 листопада того ж року був поновлений на підставі рішення суду, але після поновлення на роботі кошти не були перераховані у пенсійний фонд за 2 місяці. За квітень та травень 2018 року кошти у пенсійний фонд переховані не були. З березня 2004 року по червень 2019 року Брустурянським ДЛМГ не перераховано страхових внесків у пенсійний фонд за 58 місяців що призвело до того, що йому не зараховано трудового стажу 4 роки і 9 місяців.

Представник Брустурянського ДЛМГ в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області просила у задоволенні позову в частині зобов`язання провести перерахунок пенсії позивачу відмовити.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Згідно ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: 1) громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами Дія Сіті, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за гіг-контрактами, іншими договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до ст. 14 цього ж Закону страхувальниками є: 1) роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Статтею 15 Закону визначено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 1 застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно статті 16 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право: в тому числі, отримати в установленому законодавством порядку свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі; вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку;

Статтею 20 вказаного вище Закону визначено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

В судовому засіданні встановлено, що за період з 2004 по 2017 роки позивач ОСОБА_1 працював у Буштинському ДЛГ та Брустурянському ДЛМГ, яке після ліквідації Буштинського ДЛГ стало його правонаступником.

Згідно наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 516 від 20.07.2011 державне підприємство Буштинське лісове господарство було реорганізоване шляхом приєднання до державного підприємства Брустурянське лісомисливське господарство.

Рішенням Тячівського районного суду від 06.07.2006 було скасовано наказ директора Буштинського ДЛГ та поновлено ОСОБА_1 на посаді майстра лісу Груниківського лісництва. Стягнуто з відповідача на користь Поп 6091.25 грв. за 11 місяців вимушеного прогулу.

Рішенням Тячівського районного суду від 17.04.2007 було скасовано наказ № 8 від 05.02.2007 та поновлено ОСОБА_1 на посаді майстра лісу Груниківського лісництва.

Рішенням Тячівського районного суду від 14.04.2011 поновлено ОСОБА_1 на посаді майстра лісу Груниківського лісництва Буштинського ДЛГ. Стягнуто з відповідача на користь Поп 4095 грв. за час вимушеного прогулу.

Рішенням Тячівського районного суду від 24.04.2012, частково зміненим рішенням апеляційного суду Закарпатської області визнано незаконним розпорядження голови комісії по реорганізації Державного підприємства Буштинське лісове господарство № 14 від 24.11.2011 та поновлено ОСОБА_1 на посаді майстра лісу Груниківського лісництва. Стягнуто з відповідача на користь Поп 7960 грв. за час вимушеного прогулу.

Рішенням Тячівського районного суду від 15.11.2016 було визнано протиправним і скасовано наказ директора ДП Брустурянське ЛМГ від 05.08.2016 № 129/к та поновлено ОСОБА_1 на посаді майстра лісу Груниківського лісництва. Стягнуто з відповідача на користь Поп 14962.5 грв. за вимушений прогул.

Виконуючи рішення суду Буштинське лісове господарств, а потім і Брустурянське ЛМГ сплачували на користь позивача визначені суми однак робили це одним платежем, без помісячного розрахунку, тому і страхові внески сплачувалися одним платежем, що призвело до того що час вимушеного прогулу, який фактично був оплачений, не був зарахований у пенсійний стаж.

Суд вважає, що цю помилку зобов`язаний виправити роботодавець, який її допустив, тобто Брустурянське ЛМГ. Враховуючи, що Брустурянське ЛМГ, згідно наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 516 від 20.07.2011 є правонаступником державного підприємства «Буштинське лісове господарство», на нього слід покласти обов`язок виправити і помилки допущені цим господарством під час поновлення позивача на роботі та виплаті йому коштів за час вимушеного прогулу.

За таких обставин підстави для зобов`язання вчиняти будь-які дії Головне управління Пенсійного фонду Украйни у в Закарпатської області відсутні.

Тому, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, стст. 1, 11, 14, 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд, У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково. Зобов`язати Державне підприємство «Брустурянське лісомисливське господарство» провести перерахунок страхових внесків сплачених у Пенсійний фонд за ОСОБА_1 у період з 2004 по 2019 роки помісячно та надати ці відомості Управлінню Пенсійного фонду України у Тячівському районі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 21.12.2021 року.

Головуючий В.І. Гримут