РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Першотравневий районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Молонової Ю.В.,

при секретарі Орчелота І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені і в інтересах якої діє адвокат Кисельова Олена Миколаївна, до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

03.06.2021 позивач ОСОБА_3 , від імені і в інтересах якої діє адвокат Кисельова О.М., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач є рідною донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а відповідач ОСОБА_2 є її сестрою по батькові. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, призначення якої для ведення товарного сільскогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_4 заповіт не залишив, спадкоємцями за законом першої черги є його доньки - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , яка за спадщиною не звернулася. До дня смерті ОСОБА_4 був зареєстрований у АДРЕСА_1 . Позивач на цей час була зареєстрована у АДРЕСА_2 . Будинок у якому проживав батько є власністю ОСОБА_1 , на підставі спадкового договору. На початку 2019 року, у зв`язку з погіршенням здоров`я батька позивач ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 переїхала на постійне проживання у смт. Ялта, де і мешкала по АДРЕСА_1 разом .з. батьком, який страждав на хвороби серця, потребував допомоги та уваги, а 4 місяці до смерті був прикут до ліжка внаслідок супутніх захворювань, а саме сахарного діабету, на фоні якого розвилася гангрена нижньої кінцівки, сам себе обслуговувати батько не міг, функції по догляду за батьком взяла на себе позивачка. Протягом всього часу спільного проживання батько та донька були пов`язані спільним побутом та господарством, за цією адресою знаходилися їх особисті речі. Після смерті батька, витрати пов`язані з організацією його поховання понесла позивачка.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 через представника звернулася до нотаріуса у зв`язку з поданням заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус повідомила про те, що спадкова справа вже відкрита за заявою відповідача, а видати свідоцтво не має можливості у зв`язку з тим, що батько та донька були зареєстровані за різними адресами на час відкриття спадщини. Також, нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено, що вона має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем.

Просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 10.06.2021 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала.

Ухвалою суду від 03.09.2021 підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до судового розгляду.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, в тому числі ішляхом опублікування оголошення про виклик до суду на порталі «Судова влада України».

Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, надані в судовому засіданні 03.09.2021, та дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.10.2020 (а.с. 13).

Позивачка ОСОБА_8 , що підтверджується довідкою відділу РАЦС про укладання шлюбу (а.с. 10), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 11) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії (а.с. 12)) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою померлого ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою відділу РАСЦ про народження ОСОБА_10 (а.с. 9), де батьком зазначений ОСОБА_4 .

Згідно довідки №1555 від 12.04.2021 про реєстрацію місця проживання громадянина за даною адресою на день смерті, виданої виконкомом Мангушської селищної ради, померлий ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

З паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що вона з 29.04.2021 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8). Як було встановлено в судовому засіданні на час смерті ОСОБА_4 . ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Ковальовою М.В. від 28.04.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутності доказів факту спільного сумісного проживання за однією адресою спадкоємиці та спадкодавця (а.с. 18-19).

З акту виконкому Мангушської селищної ради від 20.04.2021 вбачається, що ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою без реєстрації з початку 2019 року проживала його донька ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_7 , в тому числі на дату смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що підтверджують сусіди (а.с. 17).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.

Згідно з вимогами ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні з пояснень представника позивача та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживала з батьком ОСОБА_4 на момент його смерті за місцем проживання спадкодавця в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснювала за ним догляд, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, що зокрема підтверджено роз`ясненням нотаріуса.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , від імені і в інтересах якої діє адвокат Кисельова Олена Миколаївна, до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.В. Молонова