Справа №932/8923/20
Провадження №2др/932/24/21
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«12» листопада 2021 року м.Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Цитульського В.І.
секретаря судового засідання Мудраченко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі матеріали цивільної справи за заявою представника позивача адвоката Гейко В.І. щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_1 , Дніпровська міська рада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
20 жовтня 2021 року від представника позивача адвоката Гейко В.І. надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій він просить стягнути з відповідача суму понесених позивачем витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи в загальному розмірі 30 000,00 грн.
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки не повідомили.
Враховуючи вищезазначене, суд, вважає за доцільне розглянути заяву про відшкодування судових витрат без участі сторін.
Згідно із ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною 1статті 133ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 1ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Приписами ч. 2ст.137ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
Також Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат.
Відповідно до п. 3.1. Договору № 1 КЛІЄНТ зобов`язується сплатити АДВОКАТСЬКОМУ БЮРО гонорар - винагороду за надання правничої допомоги КЛІЄНТУ, що надається шляхом оплати виставлених АДВОКАТСЬКИМ БЮРО рахунків за надання правничої допомоги не пізніше 365 календарних днів з дня отримання рахунку, в порядку почасової оплати виходячи із розрахунку вартості: -1 (одна) година правничої допомоги - 2500.00 грн. 1 (один) судодень - 2500,00 грн, шляхом оплати готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок АДВОКАТСЬКОГО БЮРО. Датою оплати гонорару є дата надходження готівкових грошових коштів або на банківський рахунок АДВОКАТСЬКОГО БЮРО. Під годиною, витраченою АДВОКАТСЬКИМ БЮРО, співробітниками, партнерами у даному пункті розуміється кожна розпочата година незалежно від кількості витрачених у ній хвилин. Під «судоднем» у даному пункті розуміється будь-яке судове засідання, яке відбулось за участі адвоката, партнера АДВОКАТСЬКОГО БЮРО або не відбулось із незалежних від адвоката, партнера причин за умови, що адвокат, партнер прибув до суду для участі у судовому засіданні.
Верховний Суду у складі Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зазначив про те, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа. Урахувавши наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, ВС дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.
Також судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137 ЦПК України).
Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що призначені судові засідання фактично не відбувались, а представником позивача не надано доказів перебування у приміщенні суду, на виконання п.3.1 договору №1, а отже в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.
Також слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Як вбачається зі змісту рішення, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
У відповідності до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову - витрати на правову допомогу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, згідно якого стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 понесених ним витрат на правову допомогу пропорційно задоволеним вимогам, що складає 7976,13 грн., оскільки ці витрати обґрунтовані та підтверджуються належними та допустимими доказами.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 260, 261, 270, 352 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача адвоката Гейко В.І. щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_1 , Дніпровська міська рада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовільнити частково.
В іншій частині заяви відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст додаткового рішення суду складений та проголошений 12 листопада 2021 року.
Суддя: В.І.Цитульський