Справа № 189/1605/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг-Україна» про захист прав споживачів, шляхом визнання договору недійсним, -

встановив:

На розгляді в Покровському районному суді Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ФОП ОСОБА_1 до ТОВ «Промагролізинг-Україна» про захист прав споживачів, шляхом визнання договору недійсним.

08.12.2021 року від представника відповідача ТОВ «Промагролізинг-Україна» надійшло клопотання про закриття провадження у справі та відзив на позовну заяву. В обґрунтування клопотання зазначено, що предметом позову у справі № 189/1605/21 є стягнення з відповідача на користь позивача сум, сплачених останнім за договором фінансового лізингу № 02/03Л від 26.03.2021 року лізингових платежів з підстав нікчемності вказаного правочину. Відповідач вважає, що спір про стягнення сплачених за Договором лізингових платежів з підстав нікчемності вказаного правочину відноситься до юрисдикції господарського суду, оскільки виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності сторін, як суб`єктів господарювання. Зазначив, що позивач та відповідач, як сторони спірного Договору, є суб`єктами господарювання. Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, дата та номер запису про проведення державної реєстрації: 05.01.2015, 000967, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У своїй позовній заяві позивач вказує на те, що вій зареєстрований як фізична особа-підприємець, та саме як фізична-особа підприємець уклав Договір. Зі змісту Договору вбачається, що вказаний правочин був укладений (підписаний та скріплений печаткою) зі сторони Позивача як фізичною особою-підприємцем, тобто останній у спірних правовідносинах виступає як суб`єкт господарювання (реалізовував господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків)) та використовував при укладенні таких правочинів атрибути підприємницької діяльності, зокрема, печатку суб`єкта господарювання. Відповідно до п. 2.1 Договору при укладенні, виконанні, зміні та розірванні цього Договору Сторони керуються положеннями Конституції України, Господарського кодексу України. Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про Фінансовий лізинг». Внутрішніми правилами надання послуг з фінансового лізингу Лізингодавця, іншими нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність у сфері фінансового лізингу. Отже, Позивач та Відповідач при укладенні спірного правочину визначили його регулювання вище переліченими законодавчими актами, зокрема, Господарським кодексом України, що свідчить про укладення Договору сторонами в межах їх господарської діяльності. Таким чином, спірний правочин є господарським договором, на підставі якого виникли господарські правовідносини між Позивачем та Відповідачем, як суб`єктами господарювання при здійснені ними господарської діяльності. Таким чином, спір про стягнення сплачених за Договором лізингових платежів з підстав нікчемності вказаного правочину є спором, що виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності сторін, як суб`єктів господарювання, а тому ця справа відноситься до юрисдикції господарського суду. У зв`язку з чим, просить закрити провадження у справі, оскільки ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В підготовче засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 надіслала до суду клопотання про розгляд підготовчого засідання за її відсутності.

Представник відповідача ТОВ «Промагролізинг-Україна» - Лісовенко О.І. надіслала до суду клопотання про розгляд підготовчого засідання за її відсутності. Клопотання про закриття провадження у справі підтримала, просила задовольнити.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.11.2021 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до ТОВ «Промагролізинг-Україна» про захист прав споживачів, шляхом визнання договору недійсним.

26 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг-Україна» (надалі Лізингодавець), в особі директора Гурвіча Д.Ю., який діє на підставі статуту, з однієї сторони, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі Лізингоодержувач), разом іменуються як сторони, укладено договір фінансового лізингу №02/03Л.

Згідно вказаного договору лізингодавець передає лізингоотримувачу на умовах фінансового лізингу в строкове платне користування майно з переходом права власності на предмет лізингу до лізингоодержувача наприкінці строку лізингу за умовами дотримання вимог, встановлених цим договором, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу у користування на строк, зазначений в п.3.2 Договору, та здійснювати лізингові платежі на умовах цього Договору. Вартість предмета лізингу (трактор «Беларус 892») складає 515 000,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач ОСОБА_1 - є фізичною особою-підприємцем (дата запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця: 15.01.2015 року, номер запису - 0002967).

Таким чином, як на момент укладення договору, так і станом на день звернення до суду та розгляду справи в суді ОСОБА_1 має статус Фізичної особи-підприємця.

Відтак, позивачем в даній справі є Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , а відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг-Україна».

Враховуючи, що Позивач є фізичною особою-підприємцем та уклав з відповідачем договір фінансового лізингу №02/03Л саме як фізична особа-підприємець, про що свідчить зміст договору, суд дійшов висновку, що спір між ФОП ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Промагролізинг-Україна», не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Як зазначається п. 3.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, у разі: участі у спорі суб`єкта господарювання; наявності між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України (435-15), Господарським кодексом України ( 436-15 ), іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявності у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутності у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За таких обставин суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі слід задовольнити, а провадження у даній цивільній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.20 ГПК України, ст.ст.19, 20, 197, 200, 255, 256, 258, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг-Україна» про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг-Україна» про захист прав споживачів, шляхом визнання договору недійсним закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи за заявленими ним позовними вимогами, віднесено до юрисдикції господарського суду.

Також роз`яснити позивачу, що у випадку закриття провадження у справі з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на цю ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.С. Степанова