Справа №: 398/1005/21
провадження №: 2/398/1078/21
УХВАЛА

Іменем України

"02" березня 2021 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Авраменко О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду державного майна України та Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Фонду державного майна України та ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш», в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 25 січня 2021 року №88, поновити його на посаді виконуючого обов`язки директора ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш» та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Зі змісту позовної заяви та оскаржуваного наказу вбачається, що Фондом державного майна України відповідно до ст. 65 ГК України, КЗпП України, Закону України «Про Фонд державного майна України», Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та статуту ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш» винесено наказ від 25 січня 2021 року №88 про звільнення виконувача обов`язків директора ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш» ОСОБА_2 згідно з п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, яким передбачено розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 15 вересня 2020 року у справі №205/4196/18 (провадження №14-670цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під час розгляду спору щодо розірвання трудового договору (контракту) за пунктом 5 статті 41 КЗпП України матиме значення не наявність підстав для припинення повноважень (звільнення) посадової особи, а дотримання органом управління передбаченої цивільним законодавством й установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про таке припинення. Тому Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що для визначення юрисдикції суду для розгляду ініційованого звільненим з посади керівником юридичної особи (її виконавчого органу) спору з цією юридичною особою, її власником (органом, уповноваженим здійснювати від імені власника управління такою особою) про законність звільнення цього керівника (припинення його повноважень), слід враховувати таке: за правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Тобто, до юрисдикції господарського суду належать спори, в яких позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи припинені за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, оскаржує законність дій органу управління юридичної особи з такого припинення повноважень (звільнення) (п. п. 53, 54 Постанови).

Аналогічні правові позиції викладені у в постановах Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі №751/912/18 (провадження №61-11396св19) та від 03 лютого 2021 року у справі №754/2998/20 (провадження №61-12529св20).

З огляду на те, що повноваження позивача, як виконуючого обов`язки керівника юридичної особи, припинені за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, який фактично оскаржує рішення органу, уповноваженого здійснювати від імені власника управління такою особою, щодо такого припинення, а інші позовні вимоги є похідними, тому цей спір має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки, позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися за правилами господарського судочинства, то суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України та ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Приписами ч. ч. 2, 3, 5 ст. 186 ЦПК України встановлено, що про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України та Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В.Авраменко