УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Іванюта Олег Дмитрович, про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт-Фактор», державного реєстратора виконавчого комітету Лазурненської селищної ради Херсонської області Федчишина Віктора Степановича про скасування рішення державного реєстратора, в якій просить скасувати рішення державного реєстратора Федишина Віктора Степановича, виконавчий комітет Лазурненської селищної ради Херсонської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 60101445 від 31.08.2021 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5101, номер запису про право власності 43722075, дата та час державної реєстрації 28.08.2021 р. 09:29:36 за ТОВ «Фінансова компанія «Еліт-Фактор» права власності на квартиру АДРЕСА_1 , відновивши запис про право власності на квартиру за ОСОБА_1 , судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою суду від 23.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Разом з позовом до суду надійшла заява ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначив, що 22.12.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Еліт-Фактор»відчужило спірну квартиру на користь третьої особи ОСОБА_3 , а тому у разі не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ч. 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позов.

Відповідно до п. п.1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єктів користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути істотні перешкоди як виконання судового рішення, так і ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2021 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 .

Заходи забезпечення позову, про вжиття яких клопоче представник позивача, суд вважає співмірними із вимогами, що були заявлені у позові та є такими, що повністю відповідають суті правовідносин, що направлені на всебічний і повний захист прав позивача від неправомірних дій та дій, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по даній справі.

З огляду на викладене вище, а також, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, із застосуванням забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно в межах суми позову та заборони вчиняти дії по його відчуженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Відповідно до вимог ч. 10 ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: В.В.Прохоренко