РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01 березня 2021 року Новогродівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря Рудакової Т.Ю., без участі сторін, розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новогродівка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Новогродівський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про припинення стягнення аліментів,

встановив:

позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив припинити з дати подання позову стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) позивача, які стягнуті на підставі рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 06.11.2007.

В обґрунтування позову зазначив, що він є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 06.11.2007 з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) позивача. З початку 2018 відповідач разом з сином виїхала за межі України до Іспанії. Втім, в жовтні 2018 відповідач повернула ОСОБА_3 до України, після чого останній почав мешкати з позивачем. З жовтня 2018 неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Вважає, що у відповідача перестало існувати право на отримання аліментів, а тому відсутні підстави для примусового стягнення з нього аліментів на користь відповідача.

Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 11.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 09.02.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Відзив суду не надала, як і заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі та вказала, що на виконанні у Новогродівському МВ ДВС перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-731/2007 від 13.11.2007 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.08.2007 і до повноліття дитини. З 09.11.2015 позивач працевлаштувався та по теперішній час працює у ТОВ «Свято-Ільїнський машинобудівельний завод» та згідно постанови державного виконавця з позивача утримаються аліменти згідно вказаного виконавчого документа. З 06.09.2019 на депозитному рахунку відділу знаходяться аліменти, які стягнуті з позивача, але відповідачу не перераховані, оскільки остання протягом року не надала реквізити для їх перерахування.

Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.11.2005.

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 06.11.2007 у справі № 2-731/2007 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.08.2007 і до повноліття дитини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання вказаного рішення відповідачу був виданий виконавчий лист № 2-731/2007.

Згідно копії постанови № ВП 43743609 від 20.06.2014 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-731/2007 від 13.11.2007.

Згідно довідки Новогродівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів № 9, ОСОБА_3 , 2005 р.н. навчається у 9 класі Новогродівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів № 9.

Відповідно до копії паспорта позивача серії НОМЕР_2 , виданого Красноармійським РВ УМВС України в Донецькій області 11.12.1996, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи № 05-21/575 від 24.06.2020, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків «Веста» м. Новогродівка від 18.09.2019 № 222, ОСОБА_1 , 1980 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_3 , 2005 р.н., склад сім`ї 2 особи.

З довідки асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків «Веста» м. Новогродівка № 4 від 12.02.2021 встановлено, що ОСОБА_1 , 1980 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_3 , 2005 р.н.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 СК України та виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ним повноліття і являє собою, як моральний так і правовий обов`язок батьків.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом даної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким проживає дитина вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За приписами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-Ш, з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що проживання дитини, на утримання якої стягуються аліменти за рішенням суду, з батьком і перебування її на його утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення позивача від обов`язку по їх сплати на користь відповідача, оскільки відповідач на думку суду втратила право на отримання аліментів з того моменту коли її дитина фактично перестала з нею мешкати та перебувати на її утриманні, а тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 784,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 141, 179, 180, 181, 188, 192, 273 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 19, 42, 76, 81, 200, 263, 265, 273, 274, 280-281 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 12.11.2019 від сплати аліментів, які стягнуті рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 06.11.2007 на користь ОСОБА_2 , іпн НОМЕР_4 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягуються на підставі виконавчого листа Новогродівського міського суду Донецької області № 2-731/2007, виданого 13.11.2007.

Стягнути з ОСОБА_2 , іпн НОМЕР_4 , судовий збір на користь ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 784 (сімсот вісімдесят чотири) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Новогродівський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Любчик