Справа № 226/344/21
Справа 226/344/21
Провадження № 2/226/265/2021
і м е н е м У к р а ї н и
04 березня 2021 року м. Мирноград
Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:
головуючого судді Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Ковальової І.О.,
учасники судового процесу:
позивач ОСОБА_1 (відсутній),
представник відповідача відсутній,
представник третьої особи відсутній,
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля», третя особа Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», про зобов`язання безоплатно забезпечити вугіллям на побутові потреби,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про зобов`язання безоплатно забезпечити його вугіллям на побутові потреби в якому зазначив, що він є пенсіонером вугільної промисловості і останнє місце його роботи, було ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля», звідки він був звільнений у зв`язку з виходом на пенсію у 2004 році. Він проживає у будинку з пічним опаленням за адресою: АДРЕСА_1 і має право на отримання вугілля на побутові потреби. Він звертався до відповідача із заявою про надання вугілля на побутові потреби, долучивши до заяви копії відповідних документів, однак до цього часу відповідач його вугіллям на побутові потреби у розмірі 5,9 тон за 2019 рік та 5,9 тон за 2020 рік не забезпечив, незважаючи на те, що списки отримувачів вугілля безоплатно мали бути складені до 15 грудня 2019 року. Просив суд зобов`язати Державне підприємство «Мирноградвугілля» забезпечити його безоплатно вугіллям на побутові потреби у розмірі 5,9 тон за 2019 рік та 5,9 тонн за 2020 рік та стягнути на його користь понесені ним витрати.
Рух справи.
09 лютого 2021 року провадження у справі відкрите, визначено розгляд у спрощеному провадженні, залучено на стороні відповідача у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація». Призначено судовий розгляд 04.03.2021.
На позовну заяву від відповідача Державного підприємства «Мирноградвугілля» надійшов відзив, у якому в.о.генерального директора Пахомов С.А. вимоги позову не визнав, зазначив, що наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 08.08.2017 № 551 встановлені терміни виконання заходів з підготовки до ліквідації ВП «Шахта «Родинська» - доробка підготовлених запасів - 28.12.2018 року, припинення роботи шахти та передача на ліквідацію - 29.03.2019 року. Всі заходи, передбачені цим наказом підприємство виконало і на цей час повністю припинило виробничу діяльність шахти з видобутку вугілля, у зв`язку з чим у підприємства відсутня можливість забезпечувати вуглеотримувачів побутовим паливом. Оскільки наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14.11.2019 № 465 призначено замовником і виконавцем робіт та заходів з ліквідації підприємства відповідача ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» і вирішене питання щодо передачі шахти на баланс цього підприємства, вважають, що на позивача розповсюджується норма статті 48 Гірничого закону України, де зазначено, що після ліквідації або консервації гірничодобувного підприємства питання забезпечення його пенсіонерів паливом на побутові потреби вирішується шляхом виділення на його придбання цільової субсидії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У першому півріччі 2019 року ВП «Шахта «Родинська» забезпечувала вуглеотримувачів побутовим паливом відповідно до Списку вуглеотримувачів на 1 півріччя 2019 року. ОСОБА_1 не звертався до підрозділу із заявою щодо виписки побутового палива та не надавав документи відповідно до Переліку документів, необхідних для виписки побутового палива вуглеотримувачам, затвердженого наказом ДП «Мирноградвугілля» від 15.02.2018 року № 33. У задоволенні позовних вимог позивачу просили відмовити.
У наданих суду письмових поясненнях третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» суду повідомила, що наказом Міненерговугілля від 14.11.2019 № 465 «Про заходи з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» було призначено замовником і виконавцем робіт і заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська». Відповідно до пункту 3 наказу ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» приймає згідно з затвердженим Міненерговугілля розподільчим балансом ВП «Шахта «Родинська» на свій баланс основні виробничі фонди, які підлягають ліквідації і потрібні для виконання робіт і заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська. Також зазначили, що згідно із пунктом 3.11. Статуту ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» не є правонаступником прав та обов`язків вугледобувних та торфодобувних підприємств, що ліквідуються, які пов`язані з їх господарською діяльністю.
В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи по суті сповіщені належним чином. Позивачем та представником третьої особи письмово суду заявлені клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Від відповідача клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність відсутності в судовому засіданні суду не надходили.
Суд, врахувавши позиції сторін у справі, надані суду документи, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за матеріалами, наданими сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень.
Встановлені судом фактичні обставини.
Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, з 12 жовтня 1996 року отримує пенсію за віком та з 5 січня 2001 року має статус ветерана праці (арк.спр.9). У період з 18.01.1983 по 18.02.2004 позивач працював у якості гірника з ремонту гірничих виробок 4 розряду на дільниці ШТ-1 ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля», з 19.02.2004 року по 15.06.2004 року - у якості стовбурового підземного 3 розряду на дільниці ШТ-1 ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля», після чого був звільнений за статтею 38 Кодексу законів про працю за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію (арк.спр.10).
Позивач проживає у будинку АДРЕСА_1 . Будинок обладнаний пічним опаленням для обігріву приміщення. Позивач є абонентом Красноармійського управління по газопостачанню і газифікації у приватному секторі на природному газі, має газову плиту (арк.спр.13, 15).
01.09.2020 року позивачу надано відповідь на його заяву, у якій роз`яснено, що затримка в забезпеченні паливом на побутові потреби зумовлена процесом ліквідації шахти «Родинська». У відповідності до п. 12.11. Галузевої угоди, після ліквідації шахти обов`язок щодо забезпечення вугіллям на побутові потреби колишнім працівникам та пенсіонерам лягає на правонаступника ліквідованої шахти. Крім того, позивачу запропоновано вирішити дане питання у судовому порядку (арк.спр.41).
Норми права, що регулюють спірні правовідносини.
За змістом статті 43 Гірничого закону України від 6 жовтня 1999 року № 1127-XIV (надалі Закон) підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, поряд з іншими, таким категоріям осіб: працівникам з видобутку (переробки) вугілля та вуглебудівних підприємств за переліком професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України; пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов`язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок; пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах та мають загальний пільговий стаж на підземних роботах та/або роботах, пов`язаних з підземними умовами, та/або роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках, - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок.
Ліквідація або консервація гірничого підприємства, відповідно до вимог статті 45 Закону, здійснюється за проектом, затвердженим власником (керівником) гірничого підприємства, який включає соціально-економічне обгрунтування, технічне рішення, пропозиції про можливе відновлення гірничих робіт, використання гірничих виробок, будівель, споруд іншого призначення, заходи, спрямовані на запобігання небезпечному впливу на інші підприємства, довкілля та людей, та який пройшов оцінку впливу на довкілля, технічну та інші види експертиз, а також погоджений в установленому законодавством порядку з органами гірничого нагляду, органами місцевого самоврядування та іншими заінтересованими органами. Питання правонаступництва гірничих підприємств, що ліквідуються або консервуються, вирішуються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства.
Порядок і організація проведення ліквідаційних заходів відбувається відповідно до положень Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 1997 р. № 939 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2002 р. № 938) (надалі Постанова).
Відповідно до пункту 4 Порядку рішення про ліквідацію гірничого підприємства приймається Кабінетом Міністрів України за пропозицією Міненерговугілля, погодженою в установленому порядку із заінтересованими органами виконавчої влади, в тому числі з відповідними облдержадміністраціями.
За пунктом 9 Порядку Міненерговугілля видає не пізніше ніж за три місяці до початку робіт з ліквідації гірничого підприємства наказ про утворення ліквідаційної комісії. Ліквідаційна комісія відповідно до законодавства здійснює заходи щодо ліквідації гірничого підприємства, погашення кредиторської заборгованості, стягнення дебіторської заборгованості, скорочення чисельності працівників, а також готує і подає для затвердження Міненерговугіллям розподільний баланс з переліком основних виробничих фондів, які підлягають ліквідації та можуть бути використані для виконання робіт з фізичної ліквідації підприємства, та пропозиції щодо встановлення правонаступників майна, яке не підлягає фізичній ліквідації. Акт приймання-передачі погоджується з головою ліквідаційної комісії та керівником замовника і затверджується Міненерговугіллям. Після затвердження акта ліквідаційна комісія гірничого підприємства вживає заходів для завершення ліквідаційної процедури відповідно до законодавства з виключенням його з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій.
За змістом пункту 17 Порядку підсумки фактичного виконання робіт з фізичної ліквідації гірничого підприємства та їх відповідність передбаченим у затвердженому проекті заходам розглядаються комісією, що утворюється замовником даного проекту ліквідації. Датою фізичної ліквідації гірничого підприємства вважається дата затвердження замовником проекту ліквідації актів прийняття відповідних робіт. Після фізичної ліквідації гірничого підприємства визначається в установленому порядку правонаступник щодо соціального захисту категорій осіб відповідно до частини п`ятої статті 48 Гірничого закону України. Підсумки фактичного виконання робіт і заходів з ліквідації гірничого підприємства, у тому числі робіт з охорони довкілля та їх відповідність передбаченим у затвердженому проекті заходам, розглядаються комісією, що утворюється Міненерговугіллям. Датою виконання у повному обсязі робіт, передбачених проектом ліквідації, вважається дата затвердження Міненерговугіллям актів прийняття таких робіт, складених зазначеною комісією, та передачі в установленому порядку об`єктів, у тому числі відбудованих у процесі ліквідації гірничого підприємства, на підставі яких складаються та затверджуються ліквідаційні баланси і закриваються кошториси.
Згідно із частиною п`ятою статті 48 Закону після ліквідації або консервації гірничого підприємства надається субсидія на придбання твердого палива або на оплату житлово-комунальних послуг у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Мотиви суду.
Предметом спору у цій справі, ураховуючи, що відповідач жодним чином не висловився з цього приводу у поданих суду письмових заявах, є вирішення питання чи має право позивач на отримання безоплатно на побутові потреби вугілля відповідно до спеціальних норм, що регулюють такі правовідносини, і чи є Державне підприємство «Мирноградвугілля» у цій справі належним відповідачем.
Із даних з довідки ДП «Мирноградвугілля» № 1-963 від 23.11.2020 року вбачається, що він має відповідний стаж, передбачений абзацом 3 частини сьомої статті 43 Закону. У зв`язку з виходом на пенсію позивач був звільнений 15 червня 2004 року з Відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська» Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (арк.спр.42). Правонаступником Державного підприємства «Красноармійськвугілля» є Державне підприємство «Мирноградвугілля», що є загальновідомим у регіоні фактом і не оспорюється сторонами у справі.
Ураховуючи це, а також, що будинок, у якому проживає позивач, обладнаний пічним опаленням, на підставі статті 43 Закону, пунктів 12.10.3, 12.10.7 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 (яка є чинною), пункту 10.12. Колективного договору ДП «Красноармійськвугілля» на 2007 рік (який є також наразі чинним), позивач має право на безоплатне забезпечення вугіллям підприємством ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» по нормі 5.9 тони на рік на домоволодіння (арк.спр.41-44).
Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 8 серпня 2017 року № 551 «Про заходи з підготовки до ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» установлено, що діяльність Відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська» Державного підприємства «Мирноградвугілля» припиняється з другого серпня 2018 року. Поряд з іншими ліквідаційними заходами, у пункті 2.6. цього наказу виконуючого обов`язки генерального директора ДП «Мирноградвугілля» Довгаля В.Ю. зобов`язано забезпечити належне безоплатне забезпечення вугіллям категорій осіб, визначених частиною сьомою статті 43 Гірничого закону України (арк.спр. 12, 62-63).
Ще одним наказом № 465 від 14 листопада 2019 року Міністерство енергетики та вугільної промисловості України призначило Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» замовником і виконавцем робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля». Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» зобов`язано прийняти згідно із затвердженим Міністерством енергетики та вугільної промисловості України розподільчим балансом ВП «Шахта «Родинська» на баланс ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» основні виробничі фонди, які підлягають ліквідації і потрібні для виконання робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» та забезпечити виконання робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» (арк.спр.25-26,61-62).
Аналіз норм Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств дає підстави для висновку, що є дві стадії ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств: юридична та фізична. Юридична ліквідація підприємства регламентована пунктом 9 Порядку і полягає у затвердженні Міненерговугіллям розподільного балансу з переліком основних виробничих фондів, які підлягають ліквідації та можуть бути використані для виконання робіт з фізичної ліквідації підприємства, та пропозиції щодо встановлення правонаступників майна, яке не підлягає фізичній ліквідації і виключення ліквідованого підприємства з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій.
Датою ж фізичної ліквідації гірничого підприємства вважається дата затвердження замовником проекту ліквідації актів прийняття відповідних робіт. Після фізичної ліквідації гірничого підприємства визначається в установленому порядку правонаступник щодо соціального захисту категорій осіб відповідно до частини п`ятої статті 48 Гірничого закону України. Датою виконання у повному обсязі робіт, передбачених проектом ліквідації, вважається дата затвердження Міненерговугіллям актів прийняття таких робіт, складених комісією, утвореною замовником проекту ліквідації, та передачі в установленому порядку об`єктів, у тому числі відбудованих у процесі ліквідації гірничого підприємства, на підставі яких складаються та затверджуються ліквідаційні баланси і закриваються кошториси (пункт 17 Порядку).
Відповідно до частини другої статті 78 Цивільного процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідачем суду не надано даних про виконання вимог пунктів 9, 17 Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств.
З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованим станом на 04 березня 2021 року, вбачається, що відомості про ліквідацію ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» до Реєстру не внесені (арк.спр.66-75).
Це свідчить про те, що ліквідація Відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська», яке є структурним підрозділом Державного підприємства «Мирноградвугілля», на час розгляду справи юридично не відбулась, тому підстав для звільнення від юридичного обов`язку по забезпеченню відповідних категорій осіб безоплатно вугіллям, передбаченого положеннями частини сьомої статті 43 Закону немає. До часу ліквідації, у порядку, визначеному законодавством, всі права та обов`язки щодо діяльності підприємства, питань соціального забезпечення громадян, визначених законодавством, має нести підприємство відповідача, оскільки інше, на час ліквідаційної процедури, належний у цьому випадку орган - Кабінет Міністрів України, не визначав.
Відповідач у своєму відзиві зазначив, що позивач у першому півріччі 2019 року, коли ВП «Шахта «Родинська» забезпечувала вуглеотримувачів побутовим паливом відповідно до Списку вуглеотримувачів на 1 півріччя 2019 року, не звертався до підрозділу із заявою щодо виписки побутового палива. Але ці обставини судом до уваги не приймаються, оскільки відповідач, після звернення позивача, який має юридичне право на отримання від відповідача безоплатно вугілля за встановленою нормою, пізніше встановленого терміну, мав діяти відповідно до абзацу другого пункту 12.10. Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 і включити позивача у додаткові списки вуглеотримувачів.
Ураховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню.
При цьому суд не приймає до уваги позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оскільки вона суперечить обставинам, встановленим судом у судовому засіданні.
Розподіл судових витрат.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в сумі 908 гривень судового збору (а.с. 1).
На підставі Гірничого закону України, Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств, Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості на 2001 рік, Колективного договору ДП «Красноармійськвугілля» на 2007 рік, керуючись ст.ст. 12-13, 263-265 ЦПК України, суд, -
Зобов`язати Державне підприємство «Мирноградвугілля» безоплатно надати позивачу ОСОБА_1 вугілля на побутові потреби за 2019 рік у кількості 5,9 тон та за 2020 рік у кількості 5,9 тон.
Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані із сплатою судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.О. Коваленко