Справа № 204/2868/21
Провадження № 4-с/204/43/21 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Чечелівський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з даною скаргою, в якій просив поновити строк для подання даної скарги, визнати неправомірним рішення (дії) державного виконавця Чечелівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо накладення арештів, заборону на відчуження з транспортного засобу марки FORD, модель EXPLORER, 1998 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 , які були накладені в рамках виконавчого провадження № 53444990 від 30 жовтня 2017 року та виконавчого провадження № 52581842 від 17 липня 2017 року; зобов`язати державного виконавця або посадову особу, Чечелівського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), до компетенції якої належить вирішення питання провести виконавчі дії по зняттю арештів з транспортного засобу марки FORD, модель EXPLORER, 1998 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 , які були накладені в рамках виконавчого провадження № 53444990 від 30 жовтня 2017 року та виконавчого провадження № 52581842 віл 17 липня 2017 року; зобов`язати посадову особу Чечелівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), до компетенції якої належить вирішення питання вчинити дії по вилученню обтяження, накладеного у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відносно транспортного засобу марки FORD, модель EXPLORER, 1998 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 . В обґрунтування скарги зазначено, що з довідки регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 10.08.2020 року скаржникові стало відомо про те, що на транспортний засіб марки FORD, модель EXPLORER, 1998 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 , який належить йомуна праві приватної власності накладені арешти: в рамках виконавчого провадження № 53444990 від 30 жовтня 2017 року «заборона на відчуження» на підставі постанови про арешт майна боржника Чечелівського ВДВС м. Дніпра ГТУІО у Дніпропетровській області; в рамках виконавчого провадження № 52581842 від 17 липня 2017 року «заборона на відчуження» на підставі постанови про арешт майна боржника Чечелівського ВДВС м. Дніпра ГТУІО у Дніпропетровській області. 19.08.2020 року скаржник офіційно звернувся до Чечелівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Дніпро) з заявою про скасування арешту транспортного засобу, в якій вказав всю інформацію про яку йому стало відомо. Листом від 28.08.2020 року за № 53444990/19 Чечелівського районного відділу державної виконавчої служби йому було відмовлено в знятті арешту та повідомлено, що на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження № 53444990 від 30 жовтня 2017 року та № 52581842 від 17 липня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафів на загальну суму 1360 грн. Виконавчі провадження були завершені та матеріали було знищено. Скаржник вважає, що прийняті постанови державного виконавця про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження № 53444990 від 30 жовтня 2017 року та в рамках виконавчого провадження № 52581842 від 17 липня 2017 року «заборона на відчуження» є незаконними, оскільки винесені безпідставно та в порушення вимог діючого на той законодавства. Діями державного виконавця порушені його права як власника майна, оскільки підстав, які слугували основою для накладення арешту у державного виконавця не було. Крім цього, незважаючи на неправомірні дії державного виконавця вчинені під час здійснення виконавчого провадження, останнім не було знято арешти і при завершенні виконавчих проваджень та поверненні виконавчих документів стягувачу.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше його представник ОСОБА_2 надала заяву, в якій вказала, що ознайомилась з відповіддю патрульної поліції та просила здійснити розгляд справи без її участі.

Представник Чечелівського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У свою чергу, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року у даній справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року скасовано, справу направлено на продовження розгляду до суду першої інстанції.

В постанові Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року у даній справі встановлено наступне: «... судом першої інстанції не встановлено, по якій категорії справ (адміністративна чи цивільна) виносилась постанова державного виконавця про арешт майна боржника.».

У зв`язку з вищевикладеним, судом було направлено запит до управління патрульної поліції Дніпропетровської області з метою отримання інформації стосовно того чи притягувався ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2017 році до адміністративної відповідальності з подальшим накладенням штрафу.

08.12.2021 року до суду надійшла відповідь на запит, з якої вбачається, що згідно Інформаційного порталу Національної поліції України працівниками УПП в Дніпропетровській області ДПП (на той час 2016 рік управління патрульної поліції у м. Дніпропетровськ), у відношенні гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.07.2016 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 113621 у вигляді штрафу 255 гривень та 13.12.2016 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 23597 у вигляді штрафу 425 гривень. Також, повідомлено, що вищезазначені постанови (ДР № 113621, АР № 235967) набрали законної сили та в подальшому у зв`язку з відсутністю інформації про сплату штрафу, у строк передбачений ст. 308 КУпАП були надіслані для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Красногвардійського району Дніпропетровського МУЮ.

В постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 440/1829/19 (адміністративне провадження № К/9901/26764/19) зазначено, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама бере участь у спорі суб`єктів владних повноважень, не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовими та відносинами його до допомоги адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції дії суду повинні вимагати погоджуватись із сутіми правами та/або інтересами, для захисту того, хто звертається до особи, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи, встановленої у справах. Визначною ознакою діяльності адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, який поширює юрисдикцію адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин та стосується саме цих відносин. Разом з тим, приватноправові відносини вирішують наявність майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або погрозою порушує приватне право чи інтереси, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підпорядковується захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо це порушить приватне право чи інтереси, залучені до управління суб`єктів владних повноважень. Така правова позиція неодноразово була викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду, проте, з 20 вересня 2018 року у справі №813/1076/17, від 14 листопада 2018 року у справі №817/986/17, від 21 листопада 2018 року у справі №520/13190/17, від 27 листопада 2018 року у справі №820/3534/17. (з повним текстом постанови можливо ознайомитись за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/92551295).

Таким чином, з матеріалів даної справи випливає, що між сторонами виник спір з адміністративних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним закрити провадження у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 247, 255-256, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у даній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Чечелівський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на дії державного виконавця - закрити.

Роз`яснити скаржникові, що для вирішення даного питання він має право звернутись до суду в порядку КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова