2/214/5052/21
У Х В А Л А

Іменем України

28 грудня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.,

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить до вирішення по суті цивільної справи та набрання законної сили судовим рішенням, за пред`явленим нею позовом до ОСОБА_2 про визнання неправомірним використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернету, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, забезпечити позов шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) на підставі договору купівлі-продажу серії ВВК №864576 від 25.08.2004, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І. (реєстраційний номер майна 7095663, номер запису 256 в книзі: 62-256, дата прийняття рішення про державну реєстрацію права власності 03.09.2004);

-зобов`язання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) встановити технічні налаштування в її акаунті в соціальній мережі «Facebook» з назвою акаунту « ОСОБА_3 » за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в розділі «Налаштування Загальнодоступні публікації» щодо обмеження можливості поширення, перепоширення, коментування посту, опублікованого нею ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09.19 год. під назвою: "СВОЗИТЬ ГРОБЫ К ГОРИСПОЛКОМУ?" Означает ли поддержка петиции, что поборы на кладбищах будут прекращены? (мовою оригіналу) за посиланням в мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_4 , та заборонити їй видалення цього посту, коментарів до нього, чи внесення будь-яких змін.

В обґрунтування заяви навела наступне. До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області нею, ОСОБА_1 , подано позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання неправомірним використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернет, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди. Пред`явлені нею вимоги стосуються захисту порушених відповідачем її особистих немайнових прав, внаслідок опублікування відповідачем ОСОБА_2 належної їй фотографії із її зображенням разом з чоловіком ОСОБА_4 , взятої з її акаунту в соціальній мережі «Facebook» та використаної відповідачем без її згоди під опублікованим нею постом ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09.19 год. на її сторінці у соціальній мережі «Facebook» з назвою акаунту « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ?" Означает ли поддержка петиции, что поборы на кладбищах будут прекращены? (мовою оригіналу) за посиланням в мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказує, що використання відповідачем належного їй фото без її відома та згоди призвело не тільки до розкриття та поширення її персональних даних, а саме про мій сімейний стан, висвітлення особистих стосунків, релігійних переконань, а й до обговорення громадськістю не тільки її, а й її чоловіка ОСОБА_4 , його минулих особистих стосунків, діяльності на посаді керівника КП «Ритуал Сервіс Плюс» КМР, свідченням чому є коментарі під постом відповідача. Таке втручання відповідача в її особисте життя та порушення її особистих немайнових прав вважсає явно надмірним і непропорційним втручанням у приватність, що призвело до перенесення ряду моральних страждань та спричинення моральної шкоди. Розмір моральної шкоди нею оцінено в 100 000 грн., що й складає ціну позову. Таким чином, предметом позову є нематеріальні вимоги, спрямовані на захист порушених особистих немайнових прав, та матеріальні вимоги про відшкодування збитків спричиненої моральної шкоди внаслідок порушення таких прав. Звертає увагу, що незважаючи на розвиток інформаційних та комунікаційних технологій сучасного суспільства, вже давно існуючі немайнові права на повагу особистих немайнових прав, честі та гідності фізичної особи, хоч досі охороняються нормами національного законодавства, проте нівелюються побічними характеристиками розвитку сучасного демократичного суспільства, що призводить до зневажливого ставлення учасників суспільних відносин до честі та гідності фізичної особи. Законодавчо визначений порядок судового захисту честі та гідності фізичної особи, її особистих немайнових прав, повинен забезпечити як найефективніші механізми такого захисту та водночас максимально відповідати існуючим інформаційно-технологічним, комунікаційно-технологічним можливостям, особливо можливостям їхнього поєднання з інститутами судового захисту. Вказує, що забезпечення позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Інститут забезпечення позову врегульований ст.ст.149-158 ЦПК України і спрямований проти несумлінних дій відповідача та усунення ускладнення і неможливості виконання рішення у випадку задоволення позову. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. До цього зводиться також правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження №14-729цс19). тже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п.1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Згідно з п.п.1,2, 10 ч.ч.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №291954569 від 22.12.2021 (інформаційну довідку долучає до заяви), ОСОБА_2 (відповідачеві) на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу серії ВВК №864576 від 25.08.2004, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., належить житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 44,7 кв., житловою площею 27,4 кв.м. Відомості про належність їй зазначеної квартири також зафіксовані у поданій відповідачем декларації за 2020 рік, де технічні характеристики об`єкта нерухомості збігаються з даними в Інформаційній довідці. Так як між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 дійсно виник спір щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її особистих немайнових прав в результаті опублікування відповідачем ОСОБА_2 належної їй фотографії без її згоди, то метою забезпечення позову є вжиття заходів щодо охорони її матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій із боку відповідача тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Зазначає, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді арешту вищевказаного нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в частині майнових вимог. Вказує, що з огляду на те, що станом на момент звернення до суду публікація відповідача з її фото наявна, доступ до неї з можливістю перегляду, коментування, поширення та перепоширення (репосту) відповідачем технічними налаштуваннями акаунту в соціальній мережі «Facebook» не обмежений, її акаунт є відкритим для усіх користувачів, зареєстрованих в соціальній мережі «Facebook», що безсумнівно свідчить про наявність ризику перепоширення даної інформації третіми особами, а отже, пропорційне збільшення понесених нею страждань у зв`язку з тим, що зумовлено збільшенням кількості осіб, які сприйняли таку інформацію. Вказує, що ОСОБА_2 , поширивши одноразово перед невизначеним колом осіб належне їй фото без її згоди, допустила порушення її особистих немайнових прав, і наразі обсяг понесених нею моральних страждань для неї є меншим, ніж той обсяг страждань, який вона може зазнати у випадку перепоширення її фото під постом відповідача іншими особами, з джерела її автора, але необмеженою кількістю осіб. Таким чином, невжиття іншого заходу забезпечення позову у вигляді зобов`язання відповідача встановити технічні налаштування в її акаунті в соціальній мережі «Facebook» з назвою акаунту « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 » щодо обмеження можливості поширення, перепоширення, коментування посту, опублікованого ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09.19 год. нею під назвою: "СВОЗИТЬ ГРОБЫ К ГОРИСПОЛКОМУ?" Означает ли поддержка петиции, что поборы на кладбищах будут прекращены? (мовою оригіналу) за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , із забороною видалення цього посту, коментарів до нього до ухвалення рішення по справі - може ускладнити ефективний захист та поновлення її порушених й оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких вона звернулася до суду. Застосування такого виду забезпечення позову буде спрямоване проти несумлінних дій відповідача, яка може продовжити вчинення протиправних дій щодо неї. Відтак, вважає, що у випадку задоволення пред`явленого нею позову та зобов`язання відповідача видалити зі своєї сторінки в Інтернеті у соціальній мережі «Facebook» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 належне їй фотозображення, розміщене нею під публікацією посту ІНФОРМАЦІЯ_6 ?" Означает ли поддержка петиции, что поборы на кладбищах будут прекращены?», а також усіх коментарів, фото під даною публікацією, що стосуються її персональних даних, у випадку застосування вказаного виду забезпечення позову буде досягнута мета захисту її прав з охопленням максимальної кількості осіб, які раніше сприйняли таку інформацію, що не може бути забезпечене у випадку перепоширення такого посту з її фото іншими, окрім відповідача, особами, оскільки суд не може зобов`язати їх здійснити таке спростування, а тому кількість осіб, які сприйняли інформацію через її перепоширення буде значно менше, що у свою чергу не забезпечить повного захисту її порушеного права. Зазначене свідчить про наявність ризику невиконання у подальшому рішення суду у разі задоволення позовних вимог або докладання значних зусиль для його виконання. Наполягає, що до того ж існує очевидний ризик знищення відповідачем доказів, що підтверджують факт неправомірного використання її зображення (фотографії) ОСОБА_2 в належному їй акаунті у соціальній мережі «Facebook» з метою уникнення відповідальності. Акцентує увагу, що заявлені види забезпечення позову, на застосуванні яких вона, ОСОБА_1 наполягає з огляду на характер та предмет спору, ґрунтуються на вимогах необхідності, достатності, та співмірності із заявленими позовними вимогами, а їх вжиття фактично не перешкоджатиме здійсненню відповідачем своєї діяльності як політиком, журналістом та володінню і користуванні належним їй нерухомим майном, на яке просить накласти арешт. Такі заходи забезпечення позову не призведуть до порушення прав відповідача та невизначеного кола третіх осіб на доступ до інформації, розміщеної в її акаунті. При вирішенні питання забезпечення позову просить взяти до уваги, що мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. При цьому забезпечення позову не порушуватиме принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Стосовно зустрічного забезпечення, вказуєнаступне. Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Оцінка співмірності здійснюється, серед іншого, з урахуванням співвідношення права та інтересу, які просить захистити заявник. Вважає, що підстав для застосування зустрічного забезпечення немає, так як їх застосування буде спрямоване не на захист її прав, а на позбавлення доступу до правосуддя. До того ж застосування заявлених нею заходів забезпечення позову не може завдати відповідачеві будь-яких майнових збитків.

В порядку ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Дослідженням змісту заяви та позову встановлено, що предметом позову є відшкодування моральної шкоди, заподіяної, як вважає позивачка, внаслідок порушення її особистих немайнових прав в результаті опублікування відповідачем ОСОБА_2 належної їй фотографії без її згоди. Метою забезпечення позову є вжиття заходів щодо охорони її матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій із боку відповідача тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд вважає, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді арешту вищевказаного нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позову в частині майнових вимог. При цьому суд бере до уваги, що вартість зазначеної квартири становить 20291 грн. Цю вартість відповідачка зазначила при подання декларації в 2021 році, а тому не викликає у суду сумнівів. Також суд враховує, що вартість квартири не перевищує розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивачка. Отже арешт на квартиру буде співмірним з позовними вимогами.

Суд вважає, що публікація відповідача з фото позивачки наявна, доступ до неї з можливістю перегляду, коментування, поширення та перепоширення (репосту) відповідачем технічними налаштуваннями акаунту в соціальній мережі «Facebook» не обмежений, її акаунт є відкритим для усіх користувачів, зареєстрованих в соціальній мережі «Facebook», що свідчить про наявність ризику перепоширення даної інформації третіми особами, а отже, пропорційне збільшення понесених позивачкою страждань у зв`язку з тим, що зумовлено збільшенням кількості осіб, які сприйняли таку інформацію. Видалення цього посту, коментарів до нього в разі задовленння позову, може ускладнити ефективний захист та поновлення порушених оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких позивачка звернулася до суду. Застосування такого виду забезпечення позову буде сприяти унеможливленню подальших дій відповідача, які осопрюються позивачкою. Суд вважає, що у випадку задоволення позову та зобов`язання відповідача видалити зі своєї сторінки в Інтернеті у соціальній мережі «Facebook» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 належне їй фотозображення, розміщене нею під публікацією посту ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09.19 год. з назвою "СВОЗИТЬ ГРОБЫ К ГОРИСПОЛКОМУ?" Означает ли поддержка петиции, что поборы на кладбищах будут прекращены?», а також усіх коментарів, фото під даною публікацією, що стосуються її персональних даних, у випадку застосування вказаного виду забезпечення позову, буде досягнута мета захисту її прав з охопленням максимальної кількості осіб, які раніше сприйняли таку інформацію, що не може бути забезпечене у випадку перепоширення такого посту з її фото іншими, окрім відповідача, особами, оскільки суд не може зобов`язати їх здійснити таке спростування, а тому кількість осіб, які сприйняли інформацію через її перепоширення, буде значно менше, що у свою чергу не забезпечить повного захисту її порушеного права. Зазначене свідчить про наявність ризику невиконання у подальшому рішення суду у разі задоволення позовних вимог або докладання значних зусиль для його виконання. Отже з урахуванням характеру та предмету спору, вказані заходи забезпечення позову є необхідними, достатніми, та співмірнимиі із заявленими позовними вимогами, а їх вжиття не буде перешкоджати здійсненню відповідачем своєї діяльності як політиком, журналістом та володінню і користуванні належним їй нерухомим майном, на яке просить накласти арешт. Такі заходи забезпечення позову не призведуть до порушення прав відповідача та невизначеного кола третіх осіб на доступ до інформації, розміщеної в її акаунті. Ці заходи будуть відповідати недопущенню утруднення чи неможливості виконання рішення суду, будуть перешкоджати спричиненню значної шкоди позивачці. При цьому забезпечення позову не порушуватиме принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Підстав, які б визначали необхідність застосування зустрічного забезпечення позову в порядку ст.154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) на підставі договору купівлі-продажу серії ВВК №864576 від 25.08.2004, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І. (реєстраційний номер майна 7095663, номер запису 256 в книзі: 62-256, дата прийняття рішення про державну реєстрацію права власності 03.09.2004).

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) встановити технічні налаштування в її акаунті в соціальній мережі «Facebook» з назвою акаунту « ОСОБА_3 » за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в розділі «Налаштування Загальнодоступні публікації» щодо обмеження можливості поширення, перепоширення, коментування посту, опублікованого нею ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09.19 год. під назвою: "СВОЗИТЬ ГРОБЫ К ГОРИСПОЛКОМУ?" Означает ли поддержка петиции, что поборы на кладбищах будут прекращены? (мовою оригіналу) за посиланням в мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_4 , та заборонити їй видалення цього посту, коментарів до нього, чи внесення будь-яких змін.

Заходи забезпечення позову застосувати до вирішення по суті цивільної справи та набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за результатами її розгляду, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання неправомірним використання зображення (фотографії) у соціальній мережі Інтернет, встановлення заборони використання, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя Прасолов В.М.