Справа № 351/255/20
Номер провадження №6/351/4/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.

секретаря - Маланчук С.Г.,

заявниці - ОСОБА_1 ,

представника

заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятин заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 2-1352/2003р. за її позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі № 2-1352/2003р. за її позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Заявлені вимоги мотивує тим, що згідно рішення Снятинського районного суду від 10.11.2003р. був виданий виконавчий лист, відповідно до якого було зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язано забрати паркан із земельної ділянки ОСОБА_1 .. Рішення суду на даний час не виконано. Так, 10.11.2003р. вона отримала оригінали виконавчих листів - 2 шт. та пішла до магазину "Явір", щоб зробити їх копії. В магазині їй зателефонувала сусідка її матері та повідомила, що мати захворіла. Матір була інвалідом ІІ групи та проживала одна. Після чого вона поїхала до матері, в с. Потічок, Снятинського району, та перевезла матір до себе додому, тому виконавчі листи до виконавчої служби так і не здала. Згодом здоров`я матері погіршилося і в січні 2004р. мати померла. У зв`язку з проведенням похорон матері, вона загубила виконавчі листи, не зробивши при цьому їх копій. Сусіди ОСОБА_5 паркан не забрали з її території, а продовжували захоплювати її земельну ділянку, збудували дерев`яну забудову. Потім раптово помер її чоловік ОСОБА_6 .. Вона являється інвалідом аварії на ЧАЕС з 2002 р. і по даний час хворіє. Просила видати дублікат виконавчого листа по даній справі та поновити строк на пред`явлення його до виконання.

Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала. Пояснила, що виконавчий лист у справі за її позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою був виданий Снятинським районним судом 10.11.2003р. Однак, вона його втратила при виготовленні його копії, коли їй повідомили, що мати захворіла. Згодом її мати померла, а потім помер і чоловік. Вона являється інвалідом аварії на ЧАЕС. Просила заяву задоволити, видати дублікат виконавчого листа по даній справі та поновити строк на пред`явлення його до виконання.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти заяви заперечив, пояснив, що заявниця пропустила строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Поважних причин на поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не навела.

Відповідно до ч.3ст. 433 ЦПК України, заява розглядається судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, розглянувши матеріали заяви, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2003 року задоволено позовні вимоги позивача, зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою та зобов`язати їх забрати паркан із земельної ділянки ОСОБА_1 ..

Відповідно до виконавчого листа № 2-1352/2003р. в даній цивільній справі він виданий позивачці ОСОБА_1 26.04.2004р.

На підтвердження вказаних заявницею обставин нею надано свідоцтво про смерть серівї НОМЕР_1 від 15.01.2004р., відповідно до якого ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Із виписки з медичної карти № 1412709 Івано-Франківської обласної клінічної лікарні вбачається, що ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні в ревматологічному відділенні ОКЛ з 27.07.2009р. по 04.08.2009р. з діагнозом: остеоартроз, поліостеоартроз суглобів верхніх і нижніх кінцівок з болевим синдромом, дифузний атеросклеротичний кардіосклероз, варикозне розширення поверхневих вен обох н/к. та ін..

Із виписки з амбулаторної медичної карти амбулаторного хворого Снятинської ЦРЛ від 23.08.2013р. вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні з 06.06.2013р. по 10.06.2013р.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 28.08.2015р. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно посвідчення серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р., категорії І. Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 3 групи, інвалідність ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України(про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У підпункті 17.4 пункту 1розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

В той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі№5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі№ 6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі№ 6/256, від 26.04.2018 р. у справі№ 922/6111/15та від 21.01.2019 у справі№916/215/15-г).

Дублікат- це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11(провадження № 14-308цс19, ЄДРСРУ № 86566261 ) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що жодні обставини, викладені в заяві стягувачки ОСОБА_1 , які мали б місце вважати пропуск строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання поважним, є недоведеними.

На момент винесення рішення, а саме: 10.11.2003 року, відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Судом встановлено, що виконавчий лист виданий Снятинським районним судом 26.04.2004р., в той час, як заявниця вказує на те, що виконавчий лист втрачений нею при його копіюванні. В цей же час, зі слів заявниці, їй повідомили, що її матері стало погано, тобто вона захворіла, і в січні 2004р. померла. Тобто викладені заявницею обставини з приводу смерті її матері передували часу видачі судом виконавчого листа.

Ті обставини, що заявниця хворіла і по цій причині також не пред`явила виконавчий лист до виконання, суд також не може взяти до уваги, так як дані обставини відбувалися в 2009р. та в 2013р., тобто вже після спливу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Також, судом встановлено, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не переривався та не зупинявся, оскільки виконавчий лист не був звернений заявницею до виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку, про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за її позовомдо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, у зв`язку з її не обґрунтованістю.

Відповідно до викладеного та керуючись ст.ст. 260,261,433, п.17.4 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 2-1352/2003р. за її позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: І.Р.Сегін