Справа № 496/4668/20
Провадження № 2/496/218/21
17 лютого 2021 року Біляївський районний суд
у складі: головуючого судді Трушиної О.І.
за участю секретаря Бондаренко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23.11.2020 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся про день розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, 27 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» укладено договір №15/4-у про надання послуг централізованого водопостачання та обслуговування мереж водопостачання (а.с. 11-12).
Згідно Додатку № 1 до вищевказаного договору, дислокація об`єкта, що користується послугами централізованого водопостачання і водовідведення станом на 2013 рік є житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Згідно п. 1.1. Договору № 15/4-у зазначено, що виробник надає послуги по центральному водопостачанню (подача холодної питної води «Споживачам» (населенню), якість якої відповідає ДсанПІн 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною») через споживчі мережі водопостачання Утримувача.
Пункт 1.2. Договору № 15/4-у визначає, що утримувач експлуатує, обслуговує та утримує водопровідні мережі прилади та пристрої на них в належному технічному стані.
Відповідно до п. 3.2 Договору № 15/4-у оплата об`єму витоку води, зафіксованим актами обстеження разом з представником виробника, різниця між показниками загального приладу обліку води та сумарним об`ємом води, зафіксованим індивідуальними приладами або за нормами водопостачання, здійснюється утримувачем на розрахунковий рахунок виробника на протязі місяця з моменту отримання рахунку. При цьому виробник не втручається у відношення утримувача стосовно фінансових питань утримання споживчої мережі з третіми особами та в їх фінансові рахунки.
Згідно з п. 3.3. Договору № 15/4-у оплата послуг водопостачання «Споживачем» здійснюється по тарифам, затвердженим у встановленому чинним законодавством порядку. У випадку зміни тарифів, що діють на момент укладання договору, оплата «Споживачем» наданих йому послуг здійснюється по новим тарифам, без зміни інших умов договору. Інформацію про зміну діючих тарифів «Споживач» одержує через засоби масової інформації (газета, телебачення, радіо).
Нарахування відповідачу здійснювались на підставі тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 16.06.2016 року № 1141, від 11.07.2017 року № 907, від 02.11.2017 року № 1343, від 26.06.2018 року № 597, на підставі знятих контрольних показань лічильника.
Відповідно до ч. ч. 3-4 ст. 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
При таких обставинах, договір № 15/4-у від 27.03.2013 року є розірваним з моменту набрання постановою Одеського апеляційного суду від 19.02.2020 року законної сили. До часу набрання законної сили даним судовим рішенням, договір зберігає силу і є обов`язковим до виконання його сторонами.
Як вже зазначалося, договором № 15/4-у від 27.03.2013 року обов`язок зберігання водопровідної мережі, приладів та пристроїв на цій мережі до точки приєднання до вуличного водопроводу покладався на її утримувача, тобто на відповідача.
Також на відповідача покладався обов`язок щомісяця здійснювати обстеження мережі водопостачання на предмет витоку води і у разі виявлення витоку, здійснювати заходи з його ліквідації, здійснювати своєчасну повірку лічильника на споживчій мережі та у разі виходу лічильника з ладу, повідомляти про це виробника з проведенням заміни лічильника у 3-денний строк. Крім того, договором на позивача було покладено обов`язок сприяти виробнику у припиненні надання послуг водопостачання особам, які самочинно приєдналися до мережі або недостатньо та у неповному обсязі здійснюють оплату за спожиту воду (п. 2.4.1 -2.4.10 Договору).
Згідно положень ст. 67, ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.
Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін.
Згідно з положеннями статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-VІ, у сфері житлово-комунальних послуг відносини між їх учасниками здійснюються виключно на договірній основі. Статтями 20, 21 цього Закону визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язками споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом; обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно з законодавством та умовами договору.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
П.п. 2.1. п. 2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України «Про затвердження Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» від 27.06.2008 №№190 визначено, що договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» та «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки відповідач не сплачує кошти за спожиті житлово-комунальні послуги.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2102 грн.
Керуючись ст. ст. 526, 610 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд
П О С Т А Н О В И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, через Біляївський районний суд Одеської області.
Повний текст рішення суду складено 24.02.2021 року.
Суддя О.І. Трушина