Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Олексієнко С.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом,уточненим в процесі розгляду справи, в якому зазначає,що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина після померлої ОСОБА_4 , на 7/25 будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , інвалід другої групи з дитинства, дітей та чоловіка не мала, була рідною сестрою бабусі позивача ОСОБА_5 , та останні роки знаходилась на лікуванні у Любомирівському психоневрологічному інтернаті.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями є її рідна сестра ОСОБА_2 , племінниця ОСОБА_6 , та донька останньої ОСОБА_1

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мали наміру отримувати спадщину після ОСОБА_4 , тому до нотаріальної контори не звертались, на час відкриття спадщини у житловому будинку який належав за життя спадкодавцю ОСОБА_4 не проживали.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла,заповіту не залишила.

У 2019 році позивач звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 .

Постановою державного нотаріуса Євграфової О.М. від 08.02.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 , оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини, з посиланням на те, що остання на момент своєї смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 у Любомирівському психоневрологічному інтернаті, а також в зв`язку із відсутністю документів підтверджуючих родинних відносин.

Проте, з 26.06.1997 року позивач зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , де власницею була її двоюрідна бабка ОСОБА_4 , зважаючи на те, що їй було невідомо про зміну її зареєстрованого місця проживання, позивач вважала, що спадщину нею прийнято відповідно до ст. 1268 ЦК України.

Звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою, ОСОБА_1 дізналась, що спадкодавець на час смерті була перереєстрована до Любомирівського психоневрологічного інтернату, заяву про проживання ОСОБА_4 якої вона не надавала, та не знала про зміну зареєстрованого місця проживання останньої з будинку який належав спадкодавцю за життя.

Посилаючись на те,що інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 , відсутні, строк на прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин,від спадщини вона не відмовлявся,просить суд на підставі ст.1272 ч.3 ЦК України визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідачем Запорізькою міською радою до суду був наданий відзив,за змістом якого відповідач не заперечував проти заявлених вимог та просив розглядати справу без участі його представника.

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти задоволення позову.

В судове засідання позивач не з`явився,представник позивача надав письмову заяву,за змістом якої просив розглядати справу за його відсутності,позов підтримала та просила задовольнити.

Всебічно вивчивши обставини справи,враховуючи позицію відповідача про визнання позову,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_4 на праві власності належало 7/25 будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла ,про що наявний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 з 18.10.2004 р.відкрилася спадщина за законом.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

З наведеного вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є рідними сестрами по батьку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_5 та ОСОБА_10 народилась донька ОСОБА_10 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище ОСОБА_11 на ОСОБА_12 , а після розірвання шлюбу уклала новий, та змінила прізвище з ОСОБА_12 на ОСОБА_13 .

З матеріалів справи суд встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час смерті спадкодавця були зареєстровані за адресою АДРЕСА_3 .

Позивач, в дівочості ОСОБА_14 (донька ОСОБА_3 ), уклавши шлюб 18.11.2006 року змінила прізвище на ОСОБА_15 .

Досліджуючи родинні зв*язки між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 суд встановив, що спадкодавець є її двоюрідною бабусею, та віднесена законом до п*ятої черги спадкування.

Відповідно до вимог ст.1220 ч.1,1222 ч.1,1223 ч.2,1265 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом п*ятої черги.

Як встановлено ст.1269,1270 ЦК України,спадкоємець,який бажає прийняти спадщину, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини протягом строку шість місяців,який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи суд встановив,що після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса спадкоємці не звертались, спадкова справа 07.03.2019 року не заводилась.

Позивач звернувшись до Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області 07.03.2019 року отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі в зв*язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, спадкоємцю,який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин,суд може визначити додатковий строк,достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Верховний Суд України в п.24 Постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини суд досліджує поважність причин його пропуску,при цьому необхідно виходити з того,що поважними є причини,пов`язані з об`єктивними,непереборними,істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 посилалася на те,що їй не було відомо про те, що остання на момент своєї смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 у Любомирівському психоневрологічному інтернаті.

З 26.06.1997 року позивач зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , де власницею була спадкодавець ОСОБА_4 .

Як вказує позивач їй не було відомо про зміну зареєстрованого місця проживання ОСОБА_4 , вона вважала, що спадщину нею прийнято відповідно до ст. 1268 ЦК України.

Однак, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою, позивачу було відмовлено, з підстав, що спадкодавець на час смерті була перереєстрована до Любомирівського психоневрологічного інтернату.

Типові положення про психоневрологічний інтернат вказують, що до інтернату приймаються на державне утримання психічно хворі особи, які досягли пенсійного віку, та інваліди першої і другої груп з психоневрологічними захворюваннями, старші 18 років, які за станом здоров`я потребують стороннього догляду, побутового обслуговування, медичної допомоги та яким не протипоказане перебування в інтернаті відповідно до медичних показань та протипоказань до прийому в інтернатні установи, незалежно від наявності батьків або родичів, зобов`язаних їх утримувати за законом. Приймання до інтернату здійснюється за заявою особи, яка виявила бажання проживати в інтернаті, або її опікуна (піклувальника) про приймання до інтернатної установи.

Сторонами не оспорюється того, що заяву про проживання ОСОБА_4 позивач не надавала, та не знала про зміну зареєстрованого місця проживання останньої з будинку який належав їй за життя. Вважала, що відповідно до ст. 1268 ЦК прийняла спадщину та вступила в управління та володіння майном.

Крім того матеріали справи містять докази, що будинок який належав ОСОБА_4 , та де зареєстрована ОСОБА_1 , утримує вона, що підтверджено квитанціями про оплату комунальних послуг.

Таким чином, достатніми і достовірними доказами,які нічим не спростовані,що протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач,з незалежних від її волі об`єктивних непереборних причин не вчинила дії,спрямовані на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, звернення позивача до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є передбаченим законом способом захисту цивільного права відповідно до ст. 16 ЦК України,а його вимоги ґрунтуються на законі та підтверджені доказами,тому підлягають задоволенню.

Додатковий строк,який визначається позивачу, з урахуванням обставин справи, проживання позивача за місцем відкриття спадщини,має становити два місяці,що на думку суду є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі ст.ст. 16,1265,1270,1272 ч.3 ЦК України,ст.4,12,13,200 ЦПК України,суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ,додатковий строк два місяці на прийняття спадщини,відкритої після смерті ОСОБА_4 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення,а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко