Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Безкоровайної О.Т., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в послідуючому було уточнено, про стягнення з відповідачів боргу за договорами позики від 01.10.2018 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01.10.2018 року згідно розписки від 01.10.2018 року він передав відповідачам в борг 3660 доларів США та 28670 гривень, які вони зобов`язувались повернути в повному обсязі 01.10.2019 року, але свої зобов`язання не виконали. У зв`язку із тим, що відповідачами добровільно не сплачується борг, він звернувся до суду за захистом своїх прав, просить стягнути з відповідачів солідарно суму боргу в розмірі 171 934 грн. 07 коп., яка складається з: суми боргу - 4824,68 доларів США * 27,7386 грн., + 22820 грн.; процентів за користування грошовими коштами - 6098,70 грн.; суми штрафу за несвоєчасне повернення позики - 7755,00 грн.; 3% річних за період з 01.10.2013 по 23.03.2020 - 40,63 доларів США - 303,50 грн.

Ухвалою судді від 11 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. В судовому засіданні, яке відбулось 04 травня 2020 року позовні вимоги не визнав, оскільки вважає їх завищеними. Пояснив, що 01.10.2019 року взяв кошти в сумі 3000 доларів США та 23000 грн. кошти брав під відсоток. У позивача була лише одна умова, що в розписці буде вказаний завищений відсоток, на той випадок, якщо він не віддасть кошти вчасно. Кожного місяця відсотки складали 56 доларів США. Коли наступив момент розрахунку, в нього не було коштів, він запропонував віддати борг товаром або майном. Позивач відмовився. Не заперечує, що підписав розписку.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. В судовому засіданні, яке відбулось 04 травня 2020 року підтримала всі вимоги, які вказані в заяві, однак не згодна, що несе відповідальність за кошти, оскільки вони не були витрачені на сім`ю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала пояснення, що вона була в гостях у ОСОБА_1 . Приїхав відповідач, поросив позичити крупну суму грошей на лікування. У позивача на той момент не було суми, яку просив відповідач і позивач дав скільки в нього було дома в наявності. Склали розписку, вона підписала. Передачу грошей бачила. Потім вона пішла. Точної суми не пам`ятає. Пам`ятає лише, що гроші були в валюті та гривні.

Вислухавши учасників процесу, розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

При розгляді справи судом встановлено, що 01.10.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 позику у розмірі 28670 грн. та 3660 доларів США, строком до 02.10.2019 року, внаслідок чого ОСОБА_3 складено розписку про отримання коштів від ОСОБА_1 внаслідок несвоєчасного погашення боргу штрафні санкції після 02.10.2019 складають 990 доларів США.

01.10.2018 року ОСОБА_4 склала розписку-згоду на позику, згідно якої вона не заперечує проти укладення її чоловіком ОСОБА_3 договору позики на суму 28670 грн. 3660 доларів США, строком до 01.10.2019 року з виплатою пені, штрафу та збитків в разі несвоєчасного погашення позики. З умовами позики ознайомлена та повністю згодна. Даною розпискою приймає на себе зобов`язання нести солідарну відповідальність позики.

Положення ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України передбачають обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Крім цього, згідно ч.ч. 1-3 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України в разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник не звільняється від виконання зобов`язання та зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, положення ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 548, ч.ч. 1, 2 ст. 549, ч.ч. 1, 2 ст. 551, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Таким чином, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зобов`язані повернути ОСОБА_1 борг за договором позики, сплатити проценти за користування грошима, три проценти річних від простроченої суми за період прострочення, а також неустойку (штраф).

При цьому, вимога позивача про стягнення позики в національній валюті України (гривні) відповідає положенням ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, згідно якої грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики у розмірі, встановленому договором, а в разі, якщо договором не встановлений розмір процентів - на рівні облікової ставки Національного банку України протягом встановленого договором періоду користування коштами.

Після завершення узгодженого строку користування позикою право позикодавця на отримання від позичальника процентів припиняється, а з цього моменту інтереси позикодавця захищаються ч. 2 ст. 625 ЦК України (сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом).

Аналогічних правових висновків дійшов й Верховний Суд в постанові від 29 липня 2020 року у подібній справі за №2-788/11, у якій зазначив наступне (цитата): «Стосовно стягнення відсотків за користування коштами за договором позики від 08 липня 2008 року колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, відповідно до наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, заборгованість відповідачів за договором позики становить 171934, 07 гривень, яка складається з:

- боргу за договором позики в розмірі 156649,87 грн.;

- процентів за користування грошовими коштами в розмірі 6098,70 грн.;

- 3% річних в розмірі 1430,51 грн.;

- штрафу за порушення зобов`язання в розмірі 7755,00 грн.

Згідно ч.4 ст.65 Сімейного кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Враховуючи пояснення сторін, розписку-згоду на позиву, написану ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що передані в борг грошові кошти використовувались в інтересах сім`ї. Жодних доказів на спростування обставини щодо використання отриманих коштів в інтересах сім`ї відповідачами не надано. Тому суд приходить до висновку, що відповідачі мають відповідати як солідарні боржники.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 1719,40 грн., по 859,70 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 134 956, 87 грн., що еквівалентно 4865,31 дол. США на день звернення з позовом до суду та 36 977,20 грн., всього 171 394 (сто сімдесят одна тисяча дев`ятсот тридцять чотири) гривні 07 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 859,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 859,70 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 15 лютого 2021 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт