Справа №: 398/514/21
провадження №: 2-з/398/5/21
УХВАЛА

Іменем України

"01" березня 2021 р.Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гулого Андрія Васильовича про забезпечення зустрічного позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільної сумісної власності

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільної сумісної власності. В позовній заяві позивач просить встановити факт проживання сторін в період з 01 січня 2004 року по 02 серпня 2020 року однією сім`єю без шлюбу, припинити право власності відповідача на нерухоме майно, визнати об`єктом спільної сумісної власності сторін нерухоме майно та здійснити поділ нерухомого майна.

01 лютого 2021 року відповідачем ОСОБА_3 подано зустрічний позов до ОСОБА_2 про стягнення коштів та про визнання квартири особистою власністю, в якому ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 1 420 000,00 грн. в рахунок компенсації 1/2 частки ринкової вартості квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка є спільною сумісною власністю сторін та 06 серпня 2020 року була подарована ОСОБА_2 свій матері ОСОБА_4 без дозволу ОСОБА_3 . Крім того, просить визнати його особистою приватною власністю квартиру АДРЕСА_2 .

Підготовче судове засідання у цій справі, призначене на 09 год. 30 хв. 17 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 10 лютого 2021 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гулого А.В. про забезпечення зустрічного позову та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , та 1/2 частку нежитлового приміщення №447, площею 8,0 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , що на належать ОСОБА_2

26 лютого 2021 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Гулим А.В. через канцелярію суду подано заяву про забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти, що належить ОСОБА_2 . Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 без дозволу ОСОБА_1 здійснила відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому поділ майна в даному випадку може бути реалізовано через виплату грошової компенсації вартості його частки, виконання рішення в даній частині можливе за рахунок майна боржника. В той же час, з огляду на ціну зустрічного позову, яка становить 3 364 350,00 грн., а також на заявлену ОСОБА_1 суму до стягнення з ОСОБА_2 , яка становить 1 420 000,00 грн., заходів забезпечення позову, вижитих ухвалою суду від 10 лютого 2021 року шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 , недостатньо, оскільки вартість арештованого майна є значно меншою від суми заявлених позовних вимог. З урахуванням викладеного, заявник просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на все майно та грошові кошти ОСОБА_2 .

Статтею 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Оскільки випадків, передбачених ч. 5 ст. 153 ЦПК України, судом не встановлено, то розгляд заяви про забезпечення позову проведено без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення зустрічного позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Статтею 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також, під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб у зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Тобто, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Арештовані кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №320/3560/18 (провадження №61-5051св19).

В той же час, заява про забезпечення позову не містить відомості про наявність у ОСОБА_2 грошових коштів та рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, а також не містить відомостей про наявність у ОСОБА_2 іншого майна (рухомого та нерухомого) крім того, на яке вже було накладено арешт ухвалою суду від 10 лютого 2021 року.

Отже, суд приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 , є не співмірним із заявленими ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяви вимогами з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

За таких обставин, заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гулого А.В. про забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149 154, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гулого Андрія Васильовича про забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не було вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В.Авраменко