У Х В А Л А

14 вересня 2021 року

м. Київ

справа №757/20129/16-ц

провадження №22-з/824/598/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Махлай Л.Д., Шкоріної О.І.

за участю секретаря судового засідання - Пугач Д.С.

розглянувши заяву представника відповідача Національного банку України - Донченка Олександра Григоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа Приватне акціонерне товариство «Просто-Страхування» про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням поданих уточнень, просив стягнути з Національного банку України на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 36 487,60 грн, заподіяну внаслідок ДТП від 19 грудня 2015 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Національного банку України на користь ОСОБА_1 36 487,60 грн, а також судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23 березня 2017 року апеляційну скаргу Національного банку України відхилено, рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26 вересня 2018 року касаційну скаргу Національного банку України задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 березня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 24 грудня 2020 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 березня 2021 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року - залишено без змін.

31 травня 2021 року Київським апеляційним судом отримано заяву представника відповідача Національного банку України - Донченка О.Г. про ухвалення додаткового рішення.

Заява обґрунтована тим, що постановою Верховного Суду від 26 вересня 2018 року касаційну скаргу Національного банку України задоволено частково; рішення Печерського суду м. Києва від 01 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Печерського суду м. Києва від 18 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 березня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Посилаючись на те, що Київським апеляційним судом було ухвалено остаточне судове рішення, проте не вирішено питання про судові витрати, заявник просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Національного банку України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги та касаційної скарги всього у розмірі 1 267,76 грн.

На запит Київського апеляційного суду 26 липня 2021 року надійшла дана цивільна справа.

03 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду, оскільки ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження у даній справі, що, на думку представника, виключає розгляд на даній стадії відповідної заяви, у зв`язку з тим, що судовий розгляд ще не завершений.

Разом з тим, вказана заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з огляду на те, що відповідно до норм ЦПК України відкриття касаційного провадження в даній справі не є підставою для залишення без розгляду заяви представника НБУ про ухвалення додаткового рішення.

Представник НБУ у судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі викладеного, колегією суддів вирішено розгляд справи здійснювати за відсутності осіб, що не з`явилися, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно вимог частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позовних вимог - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України встановлено, що питання як розподілити між сторонами судові витрати суд вирішує під час ухвалення рішення суду.

З огляду на вищенаведені вимоги закону, суд вирішує питання розподілу судових витрат лише після закінчення розгляду справи по суті.

Відповідно до підпунктів б, в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За змістом частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, такий обов`язок у випадку залишення рішення суду першої інстанції без змін на апеляційний суд не покладено.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що якщо судом апеляційної інстанції залишено без змін рішення суду першої інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, на новий розгляд якого направлено справу та який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи.

Тобто, розподіл судового збору, у тому числі за подання Національним банком України за подання апеляційної та касаційної скарг, відноситься до компетенції суду першої інстанції, як суду, який ухвалив остаточне рішення за результатами нового розгляду справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 березня 2021 року розглядалась апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 , рішення суду першої інстанції скасовано або змінено не було, нове рішення по суті розгляду справи не приймалося, що у даному випадку позбавляє суд апеляційної інстанції вирішувати питання про розподіл судового збору.

Отже, підстави для ухвалення додаткового рішення у розумінні вимог статті 270 ЦПК України відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Виходячи з наведеного та керуючись статтею 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника відповідача Національного банку України - Донченка Олександра Григоровича про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.А. Кравець

Судді Л.Д. Махлай

О.І. Шкоріна