Єдиний унікальний номер судової справи: 487/6066/20
Номер провадження №22-ц/812/1745/21 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Біляєвою В.М.,

за участю: представника ОСОБА_1 адвоката Шаткова В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Щербини С.В., в приміщенні того ж суду за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про дострокове розірвання кредитного договору і договору поруки та стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (надалі ТОВ «ФК «Профіт Капітал») звернулося до суду із заявою, в якій просило: замінити стягувача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК» Профіт Капітал» у виконавчому листі № 2-6864/09 від 29 вересня 2010 року, виданому Заводським районним судом м. Миколаєва по боржнику ОСОБА_2 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/08-112/52942 від 16 серпня 2006 року 106456,48 грн. та з кожного судовий збір по 532, 28 грн. та по 125 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення; замінити стягувача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК» Профіт Капітал» у виконавчому листі № 2-6864/09 від 29 вересня 2010 року, виданому Заводським районним судом м. Миколаєва по боржнику ОСОБА_1 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/08-112/52942 від 16 серпня 2006 року 106 456,48 грн. та з кожного судовий збір по 532, 28 грн. та по 125 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення.

В обґрунтування заяви зазначало, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2009 року у справі № 2-6864/09 з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стягнуто у солідарному порядку на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 106456,48 грн. та з кожного судовий збір по 532, 28 грн. та по 125 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення.

На виконання цього рішення суду було видано два виконавчих листа № 2-6864/09 від 29 вересня 2010 року на загальну суму 107 113,76 грн., один по боржнику ОСОБА_2 , другий по поручителю ОСОБА_1 .

Згідно відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження в Заводському ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області перебувало виконавче провадження №36550666, боржником в якому є ОСОБА_2 та виконавче провадження №46273571, боржником в якому є ОСОБА_1 . Дані виконавчі провадження станом на 20 липня 2020 року завершені.

18 грудня 2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк» було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-28, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передав (відступив), а ПАТ «Оксі Банк» прийняв права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/08-112/52942 від 16 серпня 2006 року та до ОСОБА_1 за договором поруки № 014/08-112/52942 від 16 серпня 2006 року (п.п.2.1, 2.8, п/п № 341 у Додатку № 1 «Реєстр боржників № 1» до Договору № 114/2-28).

В свою чергу, 18 грудня 2019 року між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК» Профіт Капітал» був укладений договір відступлення права вимоги № 114/2-28-1, відповідно до умов якого ПАТ «Оксі Банк» передав (відступив), а ТОВ «ФК» Профіт Капітал» прийняв права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/08-112/52942 від 16 серпня 2006 року та до ОСОБА_1 за договором поруки № 014/08-112/52942 від 16 серпня 2006 року (п.п.2.1, 2.8, п/п № 341 у Додатку № 1 «Реєстр боржників № 1» до Договору № 114/2-28-1).

Посилаючись на викладені обставини ТОВ «ФК «Профіт Капітал» просило про задоволення заяви.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2020 року заяву ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК«Профіт Капітал» у виконавчих листах №2-6864/09 виданих Заводським районним судом м. Миколаєва 29 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції заборгованості за кредитним договором в розмірі 106 456,48 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що звернення ТОВ «ФК «Профіт Капітал» із заявою про надання йому статусу стягувача в частині вимог до боржника ОСОБА_2 , відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», а тому заява в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, суду не подано належних, допустимих та достовірних доказів наявності у заявника будь-яких правових підстав для набуття статусу стягувача відносно ОСОБА_1 як боржника за укладеним договором поруки № 014/08-112/52942 від 16 серпня 2006 року, а тому у задоволенні заяви у зазначеній частині належить відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила змінити ухвалу суду, виклавши її резолютивну частину таким чином щоб в ній було зазначено про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження стосовно боржника ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що мотивувальна частина ухвали містить висновок про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК«Профіт Капітал» про заміну стягувача у виконавчому листі №2-6864/09 виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 29 вересня 2010 року на ім`я боржника ОСОБА_1 , проте в резолютивній частині оскарженої ухвали зазначено про повне задоволення заяви ТОВ «ФК«Профіт Капітал» про заміну стягувача у обох виконавчих листах виданих як на ім`я ОСОБА_2 так і на ім`я ОСОБА_1 , що суперечить обставинам встановлених судом.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Профіт Капітал» просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, представника ОСОБА_1 - адвоката Шаткова В.П., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала суду не в повній мірі відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2009 року позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про дострокове розірвання кредитного договору і договору поруки та стягнення кредитної заборгованості задоволено.

Вирішено розірвати достроково кредитний договір №014/08-112/52942 від 16 серпня 2006 року, укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступник АТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_2 та договір поруки №014/08-112/52942 від 16 серпня 2006 року, укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором у розмірі 106 456,48 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції судовий збір по 532,28 грн. та по 125 грн. з кожного витрати на інформаційно-технічне забезпечення (а.с. 52).

29 вересня 2010 року Заводським районним судом м. Миколаєва на підставі вказаного вище рішення суду були видані виконавчі листи № 2-6864/09 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/08-112/52942 від 16 серпня 2006 року 106456,48 грн. та з кожного судовий збір по 532, 28 грн. та по 125 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення (а.с.57, 104).

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2014 року поновлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-6864/09 від 29 вересня 2010 року на виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2009 рік у цивільній справі №2-6864/09 за позовною заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 61).

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Інгульського відділу ДВС від 28 листопада 2018 року виконавчий лист № 2-6864/09 від 29 вересня 2010 року відносно боржника ОСОБА_1 повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна на яке може бути звернуто стягнення (а.с.108).

Постановою головного державного виконавця Заводського відділу ДВС виконавчий лист №2-6864/09 від 29 вересня 2010 року відносно боржника ОСОБА_2 повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна на яке може бути звернуто стягнення, місця роботи та/або іншого джерела доходу, коштів (а.с.106).

Згідно відомостей з АСВП в Заводському ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області перебувало виконавче провадження №36550666, боржником в якому є ОСОБА_2 та виконавче провадження №46273571, боржником в якому є ОСОБА_1 . Дані виконавчі провадження станом на 20 липня 2020 року завершені (79-80).

18 грудня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-28. На умовах даного договору, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників (портфель заборгованості). Перелік кредитних договорів, боржників, розрахункових сум заборгованості боржника на дату підписання Договору зазначені в Додатку №1 до Договору (Попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною (а.с. 67-70).

Відповідно до платіжного доручення №1402 від 18 грудня 2019 року АТ «Оксі Банк» було сплачено 1 186 631 грн. АТ «Райффайзен Банк Аваль» за відступлення права вимоги (а.с.72).

Пунктом 2.8 вказаного договору передбачено, що у зв`язку з відступленням прав вимоги, в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважаться таким, що відступив та передав, а новий кредитор таким, що прийняв та набув всіх прав Первісного кредитора за договорами забезпечення.

У пунктах 9.1., 9.2. в якості додатків вказаного договору передбачені: Додаток №1 «Форма Попереднього реєстру боржників» та Додаток №2 «Форма реєстру боржників».

Пункт 1 договору визначені терміни, а саме «Боржник» - фізична особа, яка є позичальником за кредитним договором, права вимоги за яким відступаються новому кредитору, «Договори забезпечення» - договори поруки, укладені з поручителями з метою забезпечення виконання зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Отже, за умовами договору невід`ємним Додатком є реєстр боржників, реєстру, як додатку щодо договорів забезпечення та поручителів вказаний договір не передбачає.

Витяг з реєстру боржників №1 від 26 грудня 2019 року до Договору відступлення права вимоги №114/2-28 від 18 грудня 2019 року містить відомості про кредитний договір №014/08-112/52942,укладений між позичальником ОСОБА_2 (а.с.71).

В подальшому, 18 грудня 2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК Профіт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-28-1. На умовах даного договору, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників (портфель заборгованості). Перелік кредитних договорі, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання Договору зазначені в Додатку №1 до Договору (Попередній реєстр боржників), що є невід`ємною частиною (а.с.73-75).

Згідно платіжного доручення №59 від 18 грудня 2019 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» сплачено на користь АТ «Оксі банк» 1 222 229,93 грн. за набуття права вимоги згідно договору відступлення права вимоги № № 114/2-28-1 (а.с.77).

Пунктом 2.8 вказаного договору передбачено, що у зв`язку з відступленням прав вимоги, в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважаться таким, що відступив та передав, а новий кредитор таким, що прийняв та набув всіх прав Первісного кредитора за договорами забезпечення.

У пунктах 9.1., 9.2. передбачені в якості додатків вказаного договору зазначено Додаток №1 «Форма Попереднього реєстру боржників» та Додаток №2 «Форма реєстру боржників».

Пункт 1 договору визначені терміни, а саме «Боржник» - фізична особа, яка є позичальником за кредитним договором, права вимоги за яким відступаються новому кредитору, «Договори забезпечення» - договори поруки, укладені з поручителями з метою забезпечення виконання зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Отже, за умовами договору невід`ємним Додатком є реєстр боржників, реєстру, як додатку щодо договорів забезпечення та поручителів вказаний договір не передбачає.

У Витягу з реєстру боржників №1 від 26 грудня 2019 року зазначено кредитний договір №014/08-112/52942, укладений між ОСОБА_2 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.76).

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного цивільного процесуального законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Унаслідок такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

На підставі статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

У пунктах 73 - 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року в справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) зазначено, що: «оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення».

У пунктах 6.11.-6.17. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року по справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) вказано, що: «після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва. З огляду на викладене вище Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц про те, що заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (стаття 334 ГПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (стаття 52 ГПК України). Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 (пункт 73)».

У пунктах 6.20.-6.23. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року по справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) зазначено, що: «якщо після відкриття провадження за скаргою/заявою на судове рішення, поданою особою, яка вважає себе правонаступником позивача у спірних правовідносинах, буде встановлено, що така особа не набула прав та обов`язків правопопередника, суд своєю ухвалою закриває відповідне провадження на підставі визначеної процесуальним законодавством норми.

У випадку коли ставиться питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні та скасування постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, встановлення судом обставин відсутності переходу прав від правопопередника до правонаступника буде мати процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідної заяви.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису».

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, з метою погашення кредиторської заборгованості стягнутої за судовим рішенням заява ТОВ «ФК «Профіт Капітал» є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки внаслідок укладення договору про відступлення (купівлі-продажу) права майнової вимоги від 18 грудня 2019 року №114/2-28-1 за кредитним договором та за договором поруки відбулася заміна кредитора на ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про заміну стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у виконавчих листах №2-6864/09 виданих Заводським районним судом м. Миколаєва 29 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції заборгованості за кредитним договором в розмірі 106 456,48 грн. є вірним.

Разом з тим, в мотивувальній частині суд першої інстанції зробив неправильний висновок про відсутність відомостей в реєстрі боржників №1 від 26 грудня 2019 року до договору відступлення права вимоги №114-28-1 від 18 грудня 2019 року щодо договору поруки та поручителя ОСОБА_1 , у зв`язку з чим у задоволенні вимоги ТОВ «ФК «Профіт капітал» про заміну стягувача у виконавчому листі №22-6864/09 виданому Заводським районним судом м. Миколаєва 29 вересня 20210 року виписаного на боржника ОСОБА_1 слід відмовити.

З огляду на викладене колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 3 ч.1 ст. 376 ЦПК України змінити ухвалу суду першої інстанції, виклавши мотивувальну частину у редакції даної постанови. В іншій частині ухвалу суду слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для зміни резолютивної частини ухвали суду, в якій заяву ТОВ «ФК «Профіт Капітал» слід задовольнити частково та відмовити у задоволені вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про заміну стягувача у виконавчому листі №2-6864/09, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 29 вересня 2010 року відносно боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2020 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції даної постанови.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст постанови складено 20 вересня 2021 року.