Провадження № 2-др/234/16/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

09 грудня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі: судді Костюкова Д.Г., за участю секретаря судового засідання Скоробогатової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 234/15092/21 за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 12.11.2021 року було визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелик Євгена Борисовича щодо неприйняття постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 63900892 та зобов`язано останнього винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 63900892 на підставі п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

15.11.2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з приватного виконавця на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи та витрачених скаржником на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн.

В судове засідання заявник не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, на її задоволенні наполягає.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання повістки про виклик до суду, та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. На підставі ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Перевіривши заяву, документи, додані до неї, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 12.11.2021 року було визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелик Євгена Борисовича щодо неприйняття постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 63900892 та зобов`язано останнього винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 63900892 на підставі п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Під час розгляду судом справи представником скаржника, на підставі ч.8 ст. 141 ЦПК України, була подана заява про те, що додаткові докази на підтвердження понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Після постановлення судом ухвали, а саме 12.11.2021 року, 15.11.2021 року представник заявника звернувся до суду з відповідною заявою, до якої, в якості доказів на підтвердження витрат було додано договір-доручення про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 20.07.2021 року; додаткова угода № 1 до цього договору; акт № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги до цього договору та квитанція до прибуткового касового ордера № 25/21 від 11.10.2021 року про сплату ОСОБА_2 2000,00 грн. відповідно до договору-доручення про надання правової допомоги; акт № 2 приймання-передачі наданої правової допомоги до цього договору та квитанція до прибуткового касового ордера № 29/21 від 03.11.2021 року про сплату ОСОБА_2 3000,00 грн. відповідно до договору-доручення про надання правової допомоги; акт № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги до цього договору та квитанція до прибуткового касового ордера № 31/21 від 12.11.2021 року про сплату ОСОБА_2 4000,00 грн. відповідно до договору-доручення про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представник скаржника адвокат Байрак Р.В. просив суд відшкодувати витрати останньому на правову допомогу у суді у загальному розмірі 9000,00 гривень, яка складається з вивчення документів, наданих клієнтом та судової практики з приводу спірних правовідносин, попередньої консультації щодо оскарження бездіяльності виконавця, підготовки та подачі до суду скарги та участі у судовому засіданні.

Враховуючи характер та обсяг виконаної адвокатом роботи (вивчення документів, наданих клієнтом, попередньої консультації щодо оскарження бездіяльності виконавця, підготовки та подачі до суду скарги, участь у одному судовому засіданні), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що з приватного виконавця Горелика Є.Б. на користь ОСОБА_2 слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у суді у розмірі 1000,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 133, 171, 259, 260, 270 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Постановити додаткову ухвалу у цивільній справі № 234/15092/21 за заявою ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 про визнання бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелик Євгена Борисовича неправомірною та зобов`язання до вчинення дій.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича (84116, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Вільна,9) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 1000,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи та витрачених скаржником на правничу допомогу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Д.Г.Костюков