Справа № 654/124/21
Провадження №2/654/475/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянко В. М.,

секретаря Петришак В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань м. Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

у с т а н о в и в:

19 січня 2021 року до Голопристанського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, яка обґрунтована тим, що 22.10.1983 сторони уклали шлюб. Під час спільного проживання ними було придбано житловий будинок, земельні ділянки, сільгосптехніку, транспортні засоби. Майно було зареєстровано на відповідача, але є спільною сумісною власністю подружжя. З посиланням на ст.ст. 60, 70 СК України позивачка просила визнати за нею право особистої власності на частину спільного майна, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:1080, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4821 га, кадастровий номер :01:001:1062, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Інше спільне майно залишити відповідачу.

Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Бушма Ю.В. позовні вимоги підтримали, наполягали на задоволенні позову.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 22.10.1983 (Свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1 , а.с. 9).

За час спільного проживання сторонами було придбано наступне майно:

- житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-11);

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:1080, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-15);

- земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4821 га, кадастровий номер :01:001:1062, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16-17);

- агрегат для обробки землі (Арт/зав № АГ-2,4-20), зрошувач (Арт/зав № ОП-600/14) (а.с. 18-21);

- культиватор КРН-5,6, інвентарний №4527, 1986 р.в., культиватор КПС-4, інвентарний №4421, 1987 р.в., причеп ПСЕ-І, інвентарний № 5561, 1989 р.в. (а.с. 22);

- сіялка СЗТ-3,6, рік вводу в експлуатацію 1989, інвентарний №4995, сіялка СПЧ-6, рік вводу в експлуатацію 1988, інвентарний №4997к (а.с. 23-24);

- трактор колісний, марка Т-150К, 1992 р.в., заводський номер 556415, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 25);

- трактор колісний, марка ЮМЗ-6, 1993 р.в., заводський номер 791063, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с. 26);

- вантажний самоскид, марка ГАЗ, модель 53Б, 1984 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с. 27).

Відповідно до пункту 1 розділу VII "Прикінцеві Положення" Сімейного кодексу України (далі - СК України), цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.

З огляду на вищевказані правові норми порядок набуття спільного майна та його правовий режиму цій справі повинен визначатися Кодексом про шлюб та сім`ю України, який був чинним на час набуття спірного нерухомого майна (далі - КпШС України), а поділ майна подружжя має здійснюватися за правилами, передбаченими СК України.

Відповідно до статті 22 КпШС України, який був чинним на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку (аналогічні положення містить стаття 60 СК України).

Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним з подружжям під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

Згідно з частиною першою статті 29 КпШС України, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Аналогічне положення закріплене в статтях 60, 70 СК України, статті 368 ЦК України. Отже, наведеними нормами права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя.

У пункті 9 постанови від 12 червня 1998 року N 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (чинному на дату виникнення спірних правовідносин) Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. При цьому належить виходити з того, що відповідно до статей 22, 25, 27-1 КпШС спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об`єктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу).

Отже, виходячи із аналізу зазначених норм, судам, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.

Вищевказане положення закону кореспондується зі статтею 60 СК України.

Конструкція норми статті 22 КпШС України та статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року N 6-843цс17.

Установивши, що майно, про поділ якого звернулася до суду позивачка, придбане у період шлюбу і за рахунок спільних коштів, а також враховуючи відсутність документів на спростування цих обставин, суд дійшов висновку про те, що майно є спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, а також те, що позивачкою не надано доказів на підтвердження вартості майна, зважаючи на презумпцію рівності часток подружжя у спільному майні, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково шляхом визнання за позивачкою права власності на 1/2 частку спільної власності подружжя.

За таких обставин, керуючись ст.ст.12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині кожному, в ідеальних частках, на:

- житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:1080, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4821 га, кадастровий номер :01:001:1062, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- агрегат для обробки землі (Арт/зав № АГ-2,4-20), зрошувач (Арт/зав № ОП-600/14);

- культиватор КРН-5,6, інвентарний №4527, 1986 р.в.;

- культиватор КПС-4, інвентарний №4421, 1987 р.в.,

- причеп ПСЕ-І, інвентарний № 5561, 1989 р.в.;

- сіялка СЗТ-3,6, рік вводу в експлуатацію 1989, інвентарний №4995;

- сіялка СПЧ-6, рік вводу в експлуатацію 1988, інвентарний №4997к;

- трактор колісний, марка Т-150К, 1992 р.в., заводський номер 556415, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- трактор колісний, марка ЮМЗ-6, 1993 р.в., заводський номер 791063, реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- вантажний самоскид, марка ГАЗ, модель 53Б, 1984 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_4 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2021 року.

Суддя В. М. Сіянко