справа №635/4157/21
провадження №2/619/1370/21
24 грудня 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Калиновської Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця, -
Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача, ОСОБА_1 , заборгованість у розмірі 7795 грн. 70 коп. за кредитним договором №б/н від 12.02.2010; та судові витрати в розмірі 2270,00 грн.
Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.02.2010 ОСОБА_2 звернувся до позивача, з метою отримання банківських послуг, та підписав заяву від 12.02.2010, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини проживав ОСОБА_1 . Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов?язання померлого позичальника. Спадкування обов?язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені строки. 08.02.2020 банком до Харківської районної державної нотаріальної контори направлена претензія кредитора. Та 14.02.2020 отримана відповідь. 01.12.2020 до спадкоємців направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 7795,70 грн., яка складається з: 7795,70 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.
Представник позивача надав заяву, згідно якої він просив позов задовольнити та розглядати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду, що підтверджується зворотними повідомленнями, які містяться в матеріалах справи, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. Також відповідач повідомлявся шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12.02.2010 між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», викладених на банківському сайті, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання та інші платежі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 09.01.2019.
Позичальник ОСОБА_2 у повному обсязі не виконав взяті на себе грошові зобов`язання за кредитним договором від 12.02.2010, заборгованість за спірним договором за розрахунками позивача склала 7795 грн. 70 коп.
22.01.2020 позивач направив претензію кредитора до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, в якій просив включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком, повідомити інформацію стосовно звернення із заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника; відомості про осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали.
Із копії листа Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 11.02.2020 №128/02-14-П встановлено, 07.09.2019 спадкоємцям померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Однак суд зазначає, що в даному листі відсутня точна інформація з зазначенням прізвища ім?я та по-батькові особи, яка отримала свідоцтво про право на прийняття спадщини.
Згідно із статтею 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора в порядку, передбаченому ч.2 цієї норми. Саме на підставі норм ст.ст.1281, 1282 ЦК України кредитор пред`явив вимоги до спадкоємця.
Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Так, згідно з ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В п.32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», роз`яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Аналіз зазначеного законодавства дає підстави для висновку, що спадкоємці боржника за кредитним зобов`язанням зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у випадку пред`явлення у передбачений законом строк кредитором вимог до спадкоємців, що прийняли спадщину.
Позивачем не доведено факт отримання відповідачем майна спадкодавця та вартість даного майна для задоволення вимог кредитора.
Так, суд зазначає, що матеріали справи не містять даних, що після смерті ОСОБА_2 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно саме ОСОБА_1 .
Оскільки позивачем не було доведено факту передачі відповідачу як спадкоємцю в натурі спадкового майна чи наявність спадкового майна, на яке претендує спадкоємець, тому за таких обставин, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч.2 ст.1282 ЦК України.
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.
Так, обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було, оскільки за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 16.09.2019, тоді як спадкодавець, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до вимогст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.
В порушення вимог статті 81 ЦПК України позивач не надав жодних належних доказів на підтвердження своїх вимог.
З огляду на викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» несплаченої при житті спадкодавцем суми заборгованості по кредиту за договором № б/н від 12.02.2010.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 178, 223, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Л. В. Калиновська