ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2021 року по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Сивокозов Олександр Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Сивокозов Олександр Миколайович про визнання виконавчого напису № 1078 від 19 жовтня 2020 року таким, що не підлягає виконанню.

У січні 2021 року позивачка надала до суду заяву про забезпечення позову в якій вона просила постановити ухвалу, якою вжити заходи забезпечення позову а саме: зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 1078 від 19 жовтня 2020 року що вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною (зареєстровано в реєстрі за № 1156) яким звернуте стягнення на домоволодіння загальною площею 782,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Заява мотивована тим, що виконавчий напис і відповідне виконавче провадження від 23 жовтня 2020 року (ВП № 63402544) має на меті стягнення з неї нерухомого майна у формі домоволодіння, що підтверджується доданими доказами листом ДП «СЕТАМ» про продаж майна 28 грудня 2020 року о 9:00, «скрином» сторінки ДП «СЕТАМ» на площадці електронних торгів де розміщене майно позивачки для продажу, і здійснення виконавчого провадження у період судового розгляду її заяви може призвести до утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, бо в разі продажу належного позивачці майна з електронних торгів це значно ускладнить як фінансово, так і в часовому вимірі його повернення. Зазначає, що її право власності підлягає особливому захисту, бо воно є непорушним згідно ст. 41 Конституції України. Вказує, що аналіз Єдиного Державного реєстру судових рішень стосовно судових рішень відносно вчинених приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною виконавчих написів беззаперечно вказує на те, що переважна їх більшість визнавалися такими, що не підлягають виконанню і заявниця вважає, що її позовна заява має фактичні підгрунтя, оскільки ОСОБА_2 неодноразово на користь АТ КБ «ПриватБанк» вчиняла виконавчі написи, які не відповідали нормам закону. Крім цього заявниця вказує на те, що в іпотеку передала лише майно у вигляді житлового будинку, але про передачу в іпотеку земельної ділянки у договорі не зазначено оскільки на час укладання договору іпотеки вона не мала у власності земельної ділянки.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2021 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що зупинення продажу арештованого нерухомого майна порушує права АТ КБ «ПриватБанк», як стягувача у виконавчому провадженні за вищевказаним рішенням суду, що підтверджується витягом ДП «СЕТАМ» в інформації про лот 454737 якого зазначено про наявність арешту нерухомого майна за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Жовтневого ВДВС від 23 квітня 2015 року за ВП № 47229085, що свідчить про наявність ще одного виконавчого провадження. Крім того, заявницею не доведено, що у разі незабезпечення позову в майбутньому виконання рішення суду може бути ускладнене або буде неможливим, виходячи з такого.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення може утруднити та унеможливити у подальшому виконання рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду скасувати, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що зупинення продажу арештованого нерухомого майна порушує права АТ КБ «ПриватБанк», як стягувача у виконавчому провадженні за вищевказаним рішенням суду, що підтверджується витягом ДП «СЕТАМ» в інформації про лот 454737 якого зазначено про наявність арешту нерухомого майна за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Жовтневого ВДВС від 23 квітня 2015 року за ВП № 47229085, що свідчить про наявність ще одного виконавчого провадження. Крім того, заявницею не доведено, що у разі незабезпечення позову в майбутньому виконання рішення суду може бути ускладнене або буде неможливим, виходячи з такого.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а ст.152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.6 ст.150 ЦПК позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відмовляючи у задоволені заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що заявницею не доведено, що у разі незабезпечення позову в майбутньому виконання рішення суду може бути ускладнене або буде неможливим, виходячи з такого.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є визнання виконавчого напису № 1078 від 19 жовтня 2020 року приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, яким звернуто стягнення на домоволодіння АДРЕСА_1 та яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності таким, що не підлягає виконанню.

Відмовляючи у задоволені заяву про забезпечення позову суд не врахував, що між сторонами дійсно існує спір та існує реальна загроза у разі реалізації належного позивачу майна у виконавчому провадженні, утруднить виконання можливого рішення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 оскаржується у судовому порядку виконавчий напис нотаріуса, колегія суддів приходить до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 1078 від 19 жовтня 2020 року приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, яким звернуто стягнення на домоволодіння АДРЕСА_1 та яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення, як таке, що постановлено з порушенням норм права, в силу вимог ст. 376 ЦПК України слід скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 1078 від 19 жовтня 2020 року приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, яким звернуто стягнення на домоволодіння АДРЕСА_1 та яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко