Справа № 359/8130/19
Провадження №2/359/250/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2021р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Рожковій Ж.Р.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Бориспільської міської ради про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов вищевказаний позов.

Позов вмотивований тим, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 29.07.2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Позивач та відповідач після розірвання шлюбу проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем. Весь час від моменту розірвання шлюбу відповідач сином не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні. Контроль за навчанням, поведінкою та відвідуванням дитиною школи здійснює позивач. Відповідач навчанням сина не цікавиться, батьківських зборів не відвідує, з вчителями щодо шкільного життя сина не спілкується.

У зв`язку з викладеним позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідача у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 31.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі (а.с.29).

Ухвалою суду від 14 серпня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.95).

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримують поданий позов та наполягають на його задоволенні.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. На обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_2 зазначив, що аліменти на утримання сина передає через батьків у розмірі від 500 до 1000 гривень. Лише під час перебування сина в його батьків відповідач має можливість спілкуватися з сином, не створюючи для нього проблем від позивача, яка чинить перешкоди у їхньому спілкуванні. До суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не звертався, так як думав, що все вирішиться мирним шляхом.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. До заяви додала рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради №136 від 24.02.2020 року Про погодження висновку щодо можливості позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 (а.с.84-85).

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 16 травня 2007 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського районного управління юстиції Київської області (а.с.4).

01.06.2019 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 . Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя - ОСОБА_1 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.13).

Як вбачається з довідки №367 від 07.08.2019 року, наданої директором Бориспільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 ім. Ю. Головатого, в якій навчається ОСОБА_5 з 2013 року, контроль за навчанням, поведінкою, відвідуванням дитиною школи здійснює мама, ОСОБА_1 . Батько, ОСОБА_2 за цей час не цікавився навчанням дитини, не відвідував батьківських зборів, не спілкувався з у учителями щодо шкільного життя сина (а.с.14).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості з аліментів №27453 від 12.03.2020 року виданої Бориспільським міськрайонним відділом ДВС вбачається, що станом на 12.03.2020 року заборгованість ОСОБА_2 становить 109284,06 гривень (а.с.77).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що відповідач сина не утримує та не виховує. Зі слів позивача їй відомо, що інколи ОСОБА_2 перераховує аліменти на утримання сина.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що ОСОБА_2 з сином ніколи не бачила, також зі слів позивача їй відомо, що батько не утримує їх спільного сина.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що після народження дитини вона не бачила відповідача з сином та матір`ю. На дні народження сина відповідач не з`являвся.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що внук приїздить до неї два рази на місяць, під час перебування внука у бабусі відповідач також приїздить, щоб поспілкуватися з сином. Також зазначає, що ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання сина через пошту.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що позивач казала, що ОСОБА_2 декілька разів надавав кошти на утримання сина.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що мати не дає можливості відповідачу бачитися з сином.

З наявних в матеріалах справи квитанцій вбачається, що ОСОБА_2 були перераховані кошти позивачу 14.09.2020 року в розмірі 500 гривень, 03.02.2020 року в розмірі 500 гривень, 31.03.2020 року в розмірі 500 гривень, 12.05.2020 року в розмірі 500 гривень, 27.06.2020 року в розмірі 500 гривень, 26.08.2020 року в розмірі 500 гривень (а.с.124-126).

Згідно із ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та положення ст.166 СК України про те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Оскільки відповідач ОСОБА_2 та його син ОСОБА_5 проживають окремо, в різних сім`ях, можливості щодо участі відповідача у вихованні дитини є обмеженими.

З огляду на це висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, погоджений рішенням виконкому Бориспільської міськради 24 лютого 2020 року та показання свідків про те, що відповідач не цікавиться сином, не піклується про нього, на думку суду не можна розцінювати як докази винної поведінки відповідача щодо свідомого нехтування свого обов`язку по вихованню дитини.

Враховуючи бажання відповідача відновити спілкування з сином, а також, з огляду на недоведеність позивачем виключних підстав, з якими закон пов`язує можливість позбавлення особи батьківських прав та виходячи з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції (а.с.7) вбачається, що при пред`явленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого нею позову відмовлено у повному обсязі, то підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 88, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Бориспільської міської ради про позбавлення батьківських прав залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 березня 2021 року.

Суддя Чирка С.С.