Провадження № 2-з/752/976/21
У Х В А Л А

06 грудня 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення частини земельної ділянки, звільнення частини земельних ділянок, знесення металевих воріт та ліквідації сміттєзвалища,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

29.11.2021 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на нерухоме майно, яке є предметом цивільного спору: земельна ділянка по АДРЕСА_1 - площею 0,0229 га, із кадастровим номером: :79:008:0017; земельна ділянка по АДРЕСА_2 - площею 0,0521 га; із кадастровим номером: :79:008:0019; земельна ділянка по АДРЕСА_3 - площею 0,0580 га; із кадастровим номером: :79:008:0021; земельна ділянка по АДРЕСА_3 - площею 0,07409 га; із кадастровим номером: :79:008:0059 та визначити, в якій частині необхідно виконати ухвалу суду, зазначити, чи право стягнення є солідарним, а також, - форму заяви про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Свою заяву обґрунтовує тим, що 28 серпня 2021 року, приблизно о 19 год 00 хв. ним було виявлено, що невідомі особи самовільно зайняли земельну ділянку: кадастровий номер :79:008:0021 площею 0,0580 га по АДРЕСА_3 та почали самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці, при цьому зловмисники частково перекрили заїзд на земельну ділянку: кадастровий номер :79:008:0019 , площею 0,0521 га по АДРЕСА_2 .

Земельні ділянки: кадастровий номер: :79:008:0021 площею 0,0580 гапо АДРЕСА_3 і кадастровий номер :79:008:0019 , площею 0,0521 га по АДРЕСА_2 , були інвентаризовані в 1994 році, на підставі Рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 16.02.1992 р. № 163 «Про проведення в м. Києві інвентаризації земель і ведення державного земельного кадастру», землевпорядні роботи виконані КП «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі», на підставі договору із ОСОБА_3 (Кадастрова справа: А-13957) та КП «Київський інститут земельних відносин», на підставі договору із ОСОБА_4 (внесення змін до Технічного звіту 28.07.2006 р.).

Позивач переконаний, що до вчиненого правопорушення має безпосереднє відношення ОСОБА_2 , оскільки він вже визнавася судом винним у скоєнні дій, передбачених статтею 197-1 Кримінального кодексу України.

Тому позивач зазначає, що забезпечення позову спрямоване насамперед проти неодноразового самовільного зайняття спірних земельних ділянок по АДРЕСА_1 - площею 0,0229 гектара із кадастровим номером :79:008:0017; АДРЕСА_2 - площею 0,0521 гектара із кадастровим номером :79:008:0019; АДРЕСА_3 - площею 0,0580 гектара із кадастровим номером :79:008:0021, що дає обгрунтовані підстави припускати, що вказане вище нерухоме майно може і надалі незаконно відчужуватися третіми особами.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, №9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши заяву позивача про забезпечення позову, судом встановлено, що позивачем не доведені обставини та конкретні причини, з посиланням на докази, які призведуть до неможливості забезпечення виконання рішення у даній справі у разі його задоволення. Також суд вважає вимоги заяви про забезпечення позову не співмірними із заявленими вимогами позовної заяви.

При таких обставинах відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення частини земельної ділянки, звільнення частини земельних ділянок, знесення металевих воріт та ліквідації сміттєзвалища - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя В.С. Хоменко