22-ц/804/1838/21
265/7685/19

Єдиний унікальний номер 265/7685/19
Номер провадження 22-ц/804/1838/21
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Биліни Т.І.

суддів Лісового О.О., Попової С.А.,

за участю секретаря Лазаренко Д.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Варчиним Русланом Сергійовичем на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 травня 2021 року, у складі суду Костромітіної О.О., повний текст якої складено 14 травня 2021 року, у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця, визнання нечинним та скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст заяви

30 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця, визнання нечинним та скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

В мотивування заявлених вимог посилався на те, що 29 листопада 2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за заявою ОСОБА_2 ухвалено судовий наказ, про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

23 січня 2020 року відкрито виконавче провадження та державним виконавцем Болотіною Е. здійснено нарахування заборгованості по аліментам за листопад 2019 року в сумі 4944,16 грн, та за грудень 2019 року в сумі 5704,66 гривень.

В якості доказів наявності заробітку(доходу) в 2019 році, ним до державної служби надано декларацію про майновий стан за 2019 рік, про дохід за листопад, грудень 2019 року в сумі 9300 гривень, проте державний виконавець Болотіна Е. повідомила йому, що заборгованість по аліментам у вказані місяці буде нарахована із заробітної плати працівників місцевості, де він проживав.

Вважає таке нарахування невірним, оскільки прожитковий мінімум на одну дитину від 6 років в листопаді 2019 року складав 2118грн, а оскільки мінімальний платіж не може бути менше 50%, то він повинен був сплатити не менше 2118грн на дві дитини.

Крім того 22.10.2020 він сплатив 5000грн на утримання дітей в рахунок погашення заборгованості за листопад, грудень 2019 року, проте вказана сплата була зарахована, як платіж за жовтень 2020 року.

Просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо складання довідок розрахунків заборгованості по аліментах за листопад, грудень 2019 року, скасувати їх, зобов`язати державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), Болотіну Е.М. зробити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні за листопад, грудень 2019 року з урахуванням доходу, який зазначений в Декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 травня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), Болотіної Е.М., щодо складання довідки розрахунку заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_1 за грудень 2019 року.

Зобов`язано державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Болотіну Е.М. зробити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні відносно ОСОБА_1 за грудень 2019 року з урахуванням доходу, який зазначений в Декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік.

В частині визнання неправомірними дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), Болотіної Е.М., щодо складання довідки розрахунку заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_1 за листопад 2019 року, зобов`язання державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), Болотіну Е.М. зробити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні відносно ОСОБА_1 за листопад 2019 року, скасування довідки розрахунку заборгованості по аліментам за листопад, грудень 2019 року, відмовлено.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець ОСОБА_5 повинна була визначити розмір аліментів в грудні 2019 року з урахуванням отриманого ОСОБА_1 доходу у розмірі 9300 гривень, оскільки виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Щодо нарахування заборгованості за аліментами в листопаді 2019 року суд дійшов висновку про правомірність дій державного виконавця в цій частині, оскільки ОСОБА_1 не працював в листопаді 2019 року, доходу не отримував, тому заборгованість за аліментами повинна була визначена, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, що і було зроблено державним виконавцем.

Крім того, суд дійшов висновків про відсутність правових підстав для задоволення скарги в частині скасування довідок-розрахунків заборгованості за аліментами за листопад, грудень 2019 року, оскільки державний виконавець має право здійснювати перерахунок заборгованості за аліментами, а в разі виникнення спору щодо його розміру - судом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи

Не погодившись з даною ухвалою суду заявник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права подав апеляційну скаргу, підписану адвокатом Варчиним Р.С., в якій просив ухвалу скасувати в частині відмови вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не обґрунтував, з яких підстав не було враховано податкову декларацію ОСОБА_1 про майновий стан та доходи, в якій визначено, що він у 2019 рік отримав дохід у розмірі 9300 гривень, який необхідно було розподілити на 12 місяців, а обмежився посиланням на права державного виконавця.

Після ухвалення судового наказу, державний виконавець почав нараховувати ОСОБА_1 суму аліментів виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Згідно довідки державного виконавця, середня заробітна плата в Донецькій області в листопаді та грудні 2019 року становила 17114,00грн, що не відповідає дійсності, так як згідно сайту Укрстату, в Донецькій області заробітна плата за листопад 2019 року дорівнює 11769 грн., а за грудень 2019 року 13177грн..

Крім того, державним виконавцем не було взято до уваги матеріальне становище ОСОБА_1 , та те, що останній сплачував аліменти не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, а саме 2500грн в листопаді та 2500грн в грудні 2019 року на кожну дитину, що є більше 50%.

Вважає, що розрахунки заборгованості зі сплати аліментів за листопад та грудень 2019 року здійснені всупереч вимог чинного законодавства та підлягають скасуванню, оскільки державним виконавцем було нараховано аліменти за вказаний період, виходячи з середньої заробітної плати (зазначена у відповіді на заяву від 20.10.2020 року) працівника для всієї місцевості за місяць, яка не відповідає дійсності.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 направив державному виконавцю податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік. Тому не зрозуміло, яким чином, суд першої інстанції встановив, що податкова декларація, яку подав ОСОБА_1 відноситься до грудня 2019 року.

Доводи і заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції підтримали доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити.

Державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), Болотіна Е.М. та представник стягувача ОСОБА_2 ОСОБА_7 - заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, за участю її представника.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

29 листопада 2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 було видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на її користь на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

23.01.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вказаного наказу.

20.10.2020 року на заяву ОСОБА_1 про роз`яснення порядку нарахування аліментів та визначення розміру аліментів, до якої долучено копію податкової декларації про майновий стан та доходи за 2019 рік, державним виконавцем надано відповідь, що аліменти нараховані з 05.11.2019 року, здійснено виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Заборгованість за аліментами за листопад 2019 року складає 4944,16 гривень, за грудень 2019 року - 5704,66 гривень.

ОСОБА_1 суду повідомив, що дохід в розмірі 9300 гривень, зазначений ним в декларації про майновий стан та доходи, він отримав в грудні 2019 року за оренду землі.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N 146 затверджений перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Відповідно до п.п. 19 п. 1 Переліку до видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, віднесено інші види заробітку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 26 лютого 1993 року № 146 « Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі п.18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю).

Згідно з частинами 4, 13 статті 71 Закону виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Згідно із статтею 195 СК України (в редакції, яка набрала чинності 08 липня 2017 року) заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

З огляду на вказане дії державного виконавця щодо визначення розміру заборгованості в листопаді місяці 2019 року були вчинені у відповідності до положень вище перелічених норм законів.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не обґрунтував, з яких підстав не було враховано податкову декларацію ОСОБА_1 про майновий стан та доходи, в якій визначено, що він у 2019 рік отримав дохід у розмірі 9300 гривень, який необхідно було розподілити на 12 місяців, а обмежився посиланням на права державного виконавця не ґрунтуються на законі.

З податкової декларації про майновий стан та доходи, наданої ОСОБА_1 до державної виконавчої служби вбачається, що загальна сума доходів, які включаються до загального річного оподаткованого доходу дорівнює 9300грн. Проте вказана декларація не містить відомостей, що отримана ним сума є підсумком щомісячних надходжень.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції погодився з розрахунком державного виконавця, який здійснив нараховування боргу ОСОБА_1 виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, яка згідно довідки державного виконавця, в листопаді та грудні 2019 року становила 17114,00грн, не відповідає дійсності, так як згідно сайту Укрстату, в Донецькій області заробітна плата за листопад 2019 року дорівнює 11769 грн., а за грудень 2019 року 13177грн - необґрунтовані.

ОСОБА_1 послався на розмір середньої заробітної плати в Донецькій області, а державний виконавець повинен був та застосував розмір середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, тобто м.Маріуполя.

Доводи апеляційної скарги, що державним виконавцем не було взято до уваги, що ОСОБА_1 сплачував аліменти не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, а саме 2500грн в листопаді та 2500грн в грудні 2019 року на кожну дитину, що є більше 50% - неспроможні.

Як вже зазначалося, згідно з частинами 4, 13 статті 71 Закону державний виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а зазначена заявником сума була перерахована 22.10.2020 року, тому обґрунтовано, саме в жовтні 2020 року вона була прийнята державним виконавцем до розрахунку.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 травня 2021 року, а тому відсутні підстави для її скасування та постановлення нового рішення.

Висновки суду першої інстанції в повній мірі узгоджуються з позицією Верховного Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду висловленого у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18-ц (провадження № 61-45100сво18).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

Повний текст постанови виготовлено 13 вересня 2021 року.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Варчиним Русланом Сергійовичем відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: О.О. Лісовий

С.А. Попова