ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2021 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись із даною ухвалою суду ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що правові підстави для повернення позовної заяви відсутні, а ухвала суду містить ознаки надмірного формалізму

Учасники справи, своїм правом, передбаченим ст.360 ЦПК України щодо подання відзиву не скористалися.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався положеннями ч.3 ст.185 ЦПК України, відповідно до якої позовна заява вважається не поданою і повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року вказана позовна заява була залишена без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме позивачем не зазначено відому офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти позивача та відповідача, не додано доказів на підтвердження того, що сторінка у мережі Фейсбук належить саме відповідачці та саме остання розмістила інформацію, яка негативно вплинула на фізичний стан здоров`я позивача.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від представника позивача адвоката Солодовник С.О. надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає про те, що позивач не має жодної поштової скриньки на будь-якому електронному сервері, а про наявність такої адреси у відповідача йому не відомо, а подання доказів, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги можливе на наступних стадіях цивільного процесу. Тому просив прийняти позовну заяву до розгляду.

Проте суд першої інстанції зазначив в оскаржуваній ухвалі, що недоліки позовної заяви позивачем не усунуті, внаслідок чого дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України.

Згідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або у належним чином засвідченій копії.

Стаття 175 ЦПК України закріплює вимоги до форми і змісту позовної заяви. Однак, судом першої інстанції не враховані положення ст.197 ЦПК України, відповідно до п.7 ч.2 якої, у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Питання про характер правовідносин, належність та допустимість доказів суд повинен вирішувати у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції роз`яснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Колегія суддів зауважує, що необхідні для вирішення справи докази можуть бути долучені до початку розгляду справи по суті, зокрема у підготовчому засіданні, а недоведеність тієї чи іншої вимоги, чи відсутність доказів на підтвердження такої вимоги може бути підставою для відмови у задоволенні позову чи окремих позовних вимог при вирішенні справи по суті.

Крім того, не зазначення в позовній заяві електронних адрес позивача та відповідача не може слугувати підставою для позбавлення особи права на судовий захист, котрий передбачений цивільним процесуальним законодавством України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення судом першої інстанції помилкової ухвали про повернення позовної заяви як неподаної, що в розумінні положень ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2021 року, як такої, що перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2021 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С.Городнича

Судді: О.В.Лаченкова

М.Ю.Петешенкова