Справа № 451/1609/21
Провадження № 2/451/812/21
РІШЕННЯ

іменем України

28 грудня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.,

секретар судового засідання Войтович Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Фрей А.В. подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 (відповідач), у якій просить:

встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 шляхом постійного проживання за однією адресою на момент відкриття спадщини із спадкодавцем - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11 березня 2005 року, виданим Тетевчицькою сільською радою Радехівського району Львівської області;

визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок, позначений літерою «А1-1» загальною площею 63,5 м.кв. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті діда - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 3 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11 березня 2005 року, виданим Тетевчицькою сільською радою Радехівського району Львівської області.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, зокрема, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла баба позивача - ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 склав заповіт на користь ОСОБА_1 . Останній проживав разом із ОСОБА_3 без реєстрації в АДРЕСА_1 . При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустив строк у шість місяців для прийняття спадщини.

Відповідачка правом на подання відзиву не скористалась.

У підготовче засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили.

Заяви та клопотання учасників справи

Представник позивача подав на розгляд суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити (а.с.43).

Відповідачка подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення рішення на користь позивача не заперечує, позовні вимоги визнає(а.с.42).

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 01.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано строк у п`ять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви(а.с.2-3).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 06.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до відкритого підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.36-37).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 07.12.2021 виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 06.12.2021, в частині дати призначення підготовчого засідання(а.с.38).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.06.1960 серії НОМЕР_2 (а.с.16).

Згідно свідоцтва про смерть від 11.03.2005 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Тетевчиці, Радехівського району Львівської області(а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла баба позивача - ОСОБА_4 в с. Тетевчиці, Радехівського району Львівської області, що встановлено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 27.07.2000 року(а.с.15).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 23.09.2021, 02.06.1979 виконавчим комітетом Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини: « ОСОБА_7 » (а.с.17).

Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.01.1982р.н., серії НОМЕР_4 (а.с.18).

Довідкою №378 від 10.08.2021 встановлено, що ОСОБА_3 постійно до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_7 проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з ним в одному будинку проживав без реєстрації ОСОБА_1 (а.с.19).

Відповідно до заповіту, складеного 05.04.2001 у с. ТетевчиціРадехівського району Львівської області, ОСОБА_3 на випадок свої смерті зробив особисте розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право заповів ОСОБА_1 (а.с.20).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 07.07.1988, виданого на підставі рішення виконкому Радехівської міської ради №133 від 16.06.1988 року та зареєстрованого в реєстровій книзі за № 47 Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації, в АДРЕСА_1 знаходиться будинковолодіння, яке належить на праві особистої власності ОСОБА_3 (а.с.21).

Відповідно до витягу зі спадкового реєстру за №66324693, сформованого 08.09.2021, після смерті ОСОБА_3 інформація щодо заведення спадкової справи відсутня (а.с.25).

23.06.2021 Радехівською ДНК Львівської області ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки він вважається таким, що не прийняв спадщину, адже протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини(а.с.24).

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту.

Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах.

Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі Постанова Пленуму ВСУ).

Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію.

Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Нормою частини 1 статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 належав на праві особистої власності ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 05.04.2001 зробив особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право заповів ОСОБА_1 .

З огляду на дату смерті спадкодавця - 10.03.2005 спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом, після смерті діда фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявляв про відмову від неї.

Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт спільногого проживання позивача ОСОБА_1 разом з дідом ОСОБА_3 на час смерті останнього повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами), які відповідають критеріям належності і допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають.

Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту постійного спільного проживання позивача з дідом ОСОБА_3 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлення зазначеного факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в одержанні ним у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті діда ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 (право на житловий будинок) не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1223, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 89, 200, 206, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, Радехівський районний суд Львівської області,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 шляхом постійного проживання за однією адресою на момент відкриття спадщини зі спадкодавцем - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11 березня 2005 року, виданим Тетевчицькою сільською радою Радехівського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок, позначений літерою «А1-1» загальною площею 63,5 м.кв. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті діда- ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 3 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11 березня 2005 року, виданим Тетевчицькою сільською радою Радехівського району Львівської області.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 );

Відповідачка ОСОБА_2 (Львівська область, с. Тетевчиці, РНОКПП НОМЕР_6 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддяО. Б. Куцик-Трускавецька