ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м.Суми

Справа №587/886/21

Номер провадження 22-ц/816/1803/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Цюпкою Олександром Віталійовичем, на рішення Сумського районного суду Сумської області від 06 жовтня 2021 року, ухвалене у складі судді Гончаренко Л.М. у м. Суми,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом, свої вимоги мотивувала тим, що з 09 серпня 2008 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх доньок - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час відносини у подружжя погіршились, відповідач ігнорує родинні обов`язки, витрачає кошти лише на власний розсуд, відмовляється надавати кошти на утримання дружини та дітей. Фактично між сторонами припинено сімейні відносини, однак і надалі вони залишаються в зареєстрованому шлюбі.

Позивачка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та не має можливості утримувати дітей самотужки.

Відповідач має можливість надавати утримання дітям і дружині, оскільки офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, інших утриманців не має.

Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення доньками повноліття та аліменти на своє утримання в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_3 трьох років, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 06 жовтня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18 травня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 18 травня 2021 року та до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3750 грн понесених нею судових витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1250 грн понесених ним судових витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення аліментів на дружину, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Цюпку О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду в оскарженій частині, ухваливши нове рішення про відмову у стягненні аліментів на дружину, змінити рішення в частині розподілу судових витрат, стягнути з ОСОБА_2 на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 1250 грн, понесені у суді першої інстанції, звільнивши його від сплати таких витрат на користь ОСОБА_2 . Стягнути з ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 2500 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що відповідач повністю утримує свою сім`ю (дружину та доньок), забезпечує їх всім необхідним: продуктами, ліками, одягом, засобами гігієни, іграшками, та ін. Також суд не врахував, що відповідач щомісяця сплачує кошти на погашення кредитних зобов`язань за придбану на потреби сім`ї побутову техніку у розмірі 1250,74 грн (470,88 грн+ 779,86 грн), за графіком кредити підлягають погашенню до січня - лютого 2022 року. Також відповідач оплачує комунальні послуги. Звертає увагу, що його середньомісячний заробіток становить 14463,70 грн, після оплати кредитів, комунальних послуг та аліментів на доньок у його розпорядженні залишається 6099,96 грн. Заявник вважає, що він не має можливості надавати утримання на дружину, яка перебуває у відпустці по догляду на їх спільною дитиною до досягнення нею трирічного віку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 адвокат Бутенко В.М. заперечила проти її задоволення , оскільки вважає, що апелянтом наведено підстави які не можуть впливати на розмір призначених аліментів, оскільки розгляд питань утримання спільного майна чи розподілу кредитних зобов`язань виходить за рамки даного позову. Також просить здійснити розподіл судових витрат , пов`язаний з розглядом даної справи, стягнувши на користь позивача з відповідача понесені нею витрати по розгляду справи в Сумському апеляційному суді в розмірі 4000 грн.00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

У відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 274 та ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних правовідносин, крім спорів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 09 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 20). У них народились доньки: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 21, 22).

Наказом №09-к/т Степанівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Жайворонок» Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 17 лютого 2021 року позивачці ОСОБА_2 надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку з 22 лютого 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14).

За змістом частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З огляду на зазначені норми процесуального закону рішення переглядається в межах вимог апеляційної скарги в частині вирішення вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та в частині розподілу витрат на правничу допомогу.

Ухвалюючи рішення у оскарженій частині, суд першої інстанції врахувавши вимоги статті 84 СК України, дійшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частині усіх видів заробітку відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_1 не спростував доводів сторони позивача про те, що сімейні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть.

Коштів на утримання дружини відповідач добровільно не надає.

ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею трирічного віку, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідачем та його представником в ході розгляду справи в суді першої інстанції, а також під час апеляційного перегляду рішення суду в оскарженій частині не надано достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, а також того, що визначений судом до стягнення розмір аліментів є значним та поставить відповідача в тяжке майнове становище.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач працює у ТОВ «Райз Північ», має стабільний дохід, середній розмір його щомісячного заробітку після відрахування податків і зборів становить 14463,70 грн.

Утримання з його доходів аліментів на дітей у розмірі 1/3 частини заробітку та аліментів на дружину у розмірі 1/6 частини заробітку не перевищуватиме 50% від його доходів.

Висловлюючи незгоду з рішенням суду відповідач зазначив, що після сплати аліментів на доньок, комунальних послуг та щомісячних платежів за кредитами розмір заробітку, який залишається у його розпорядженні становить 6099,94 грн, а після відрахування 2410,62 грн (1/6 частка заробітку) на утримання дружини, на потреби відповідача залишиться 3700 грн.

З наданого відповідачем розрахунку вбачається, що після відрахування всіх платежів, які він вносить щомісячно, розмір заробітку, який залишається для його особистих витрат є більшим ніж розмір утримання, яке він має сплачувати на кожну зі своїх доньок та дружину.

Тобто твердження відповідача про те, що він не має можливості надавати утримання дружині спростовуються його ж доводами.

З огляду на викладене, на переконання колегії суддів, ухвалюючи судове рішення у даній справі суд першої інстанції у рівному ступені врахував інтереси батьків та їх майнові можливості, ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Визначення судом розміру відрахування на утримання двох доньок та дружини, яке не перевищуватиме 50% заробітку відповідача не є обтяжливим та не поставить його у скрутне матеріальне положення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Також колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивача про стягнення на її користь понесених витрат на правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції , виходячи з наступного:

Згідно з положеннями статей 133, 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім інших, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності розміру цих втрат, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

Таким чином, виходячи зі складності справи, оскарження апелянтом рішення місцевого суду лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, часом витраченим адвокатом на складення відзиву на апеляційну скаргу , колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача частково понесені нею витрати на правничу допомогу у сумі 2000 грн.00 коп.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Цюпкою Олександром Віталійовичем, залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 2000 грн.00 коп.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 06 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т.А. Левченко

С.С. Ткачук