Справа № 524/777/20
Провадження №2/524/3458/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді - Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання - Лапік К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Позивач свої вимоги мотивувала тим, що рішенням суду стягнуто з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

На даний час дитина навчається, що потребує додаткових витрат.

Просила стягнути з відповідача на її користь Ѕ частини понесених додаткових витрат, що визвано особливими обставинами розвитком здібностей дитини у розмірі 22612,50 грн.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.07.2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 22612,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.07.2021 року вищевказане заочне рішення скасоване і призначено справу до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін.

20.07.2021 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, у якому просит відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що понесені позивачем витрати на оплату навчання сина у ТОВ «Освітні технології Кременчук» не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, а є добровільним волевиявленням матері дитини. Позивач на власний розсуд прийняла рішення про можливість оплачувати навчання сина. Вважає, що вказані витрати не є додатковими. Крім того, звертає увагу, що 19.05.2020 року перерахував позивачу 5000 доларів США на утримання сина ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 20.07.2021 року витребувано від АТ «Укрсиббанк» та АТ «Правекс Банк» інформацію про перерахування ОСОБА_2 в травні 2020 року 5000 доларів США ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гонтар В.М. просить позов задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених в ньому. Додатково зазначив, що батько має можливість нести додаткові витрати на дитину. Щодо переказу відповідачем коштів у розмірі 5000 доларів США зазначає, що вказані кошти повернуті банком на рахунок ОСОБА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чирва В.П. просить справу розглянути за її відсутності. У задоволенні позову просить відмовити з підстав викладених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на цей час розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 .

За рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука від 13.11.2019 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Крім примусового стягнення аліментів матеріальної допомоги відповідач не надає, у вихованні дитини участі не бере, успіхами не цікавиться.

Син навчається в ТОВ «Освітні технології Кременчук» за навчальним планом «Малої Компьютерної Академії ШАГ».

Витрати, які понесла позивач, пов`язані із участю сина в навчальній програмі і викликані особливими обставинами, для розвитку здібностей дитини. Тому відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь у цих додаткових витратах відповідно до норм сімейного законодавства.

Згідно договору №831010275 від 22.08.2019, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ «Освітні технології Кременчук» термін навчання 3 роки зі сплатою частинами відповідно до додатку 1.

Позивачем обрано форму оплати по третьому варіанту додатку № 1 частинами по 1675 грн. Всього таких платежів має бути 27, отже вартість навчання становить 45225 грн. (1675 грн. х 27).

Позивачем внесено кошти - 6 платежів по 1675 грн. Станом на день подання позову ОСОБА_6 на виконання умов договору сплачено 10 050 грн.

Відповідно до довідки № 10 від 09.08.2021 ТОВ «Освітні технології Кременчук» ОСОБА_3 на даний момент навчається у ТОВ «Освітні технології Кременчук», що представляє торгову марку «Компьютерна Академія ШАГ». Термін навчання з 21.09.2019 до 20.09.2022.

На виконання вимог суду АТ «Укрсиббанк» листами від 18.11.2021 та 03.12.2021 повідомило щодо грошового переказу на ім`я ОСОБА_1 в розмірі 5000 доларів США від відправника ОСОБА_2 за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 на поточні рахунки отримувача кошти не надходили.

Згідно листа № 5336 від 22.11.2021 АТ «Правекс Банк» повідомило, що інформація про перерахування ОСОБА_2 в травні 2020 р. 5000 доларів США ОСОБА_1 відсутня, оскільки, як зазначено в ухвалі суду, грошовий переказ відправлено з іншого банку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. №2402-III, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Дана стаття СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Наявність таких додаткових витрат з урахуванням положень ст. 81 ЦПК України має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Підстави та обсяг понесених позивачем додаткових витрат на розвиток дитини, пов`язаних з навчанням, підтверджуються наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Питання про стягнення додаткових витрат на дитину може бути вирішено в порядку, передбаченому СК України, а саме той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини.

Відповідно усі понесені з цим витати є додатковими витратами на дитину, та згідно ст. 141 СК України підлягають рівному розподілу між обома батьками, в тому числі й супутні витрати без яких забезпечення належного та достойного розвитку дитини є неможливим.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, вони необхідні для того, щоб за певних обставин можна було забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька незалежно від сплати ним аліментів. Розмір додаткових витрат повинен визначатись залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину та обґрунтовуватись відповідними документами, а відтак і підтверджувати наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати і свідчать про їх необхідність.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року ( в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року , ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 ст. 3 зазначеної Конвенцій визначено, що держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 18 Конвенції про права дитини проголошено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п.1 ст.27 зазначеної Конвенції Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а ч.2 вказаної статті передбачено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вищенаведеними нормативними актами, які необхідно застосувати при розгляді позовної заяви ОСОБА_1 чітко визначено, що рішення судом має прийматись для забезпечення якнайкращого всебічного розвитку дітей, піклування щодо стану здоров`я і в першу чергу пріоритет мають інтереси дітей сторін, а мати й батько несуть рівний тягар в забезпеченні вказаних інтересів.

Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину на рівні з позивачем, за наявності документального підтвердження як фактично понесених позивачем додаткових витрат на розвиток дитини в сумі 10 050 грн., так і витрат, які за умов договору № 831010275 фінансуються наперед, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 1/2 вартості навчання сина сторін ОСОБА_4 , що становить 22612,50 грн. (45225/2= 22612,50 грн.) та вважає їх додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України, пов`язаними з розвитком здібностей дитини.

Безпідставним є посилання відповідача у відзиві, що 19.05.2020 року за домовленістю з позивачем, перерахував останній 5000 доларів США, на утримання сина ОСОБА_4 , а саме на оплату його навчання в ТОВ «Освітні технології Кременчук», оскільки належних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано.

Надана відповідачем копія відповіді ПАТ «Сбербанк» на ім`я ОСОБА_2 , згідно якої 20.05.2019 грошові кошти в сумі 5000 доларів США перераховані з його рахунку № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 , який належить фізичній особі ОСОБА_7 , не є належним доказом по справі, оскільки не містить ідентифікуючих ознак особи на користь якої здійснювався переказ, копію платіжного доручення відповідачем суду не надано, з клопотанням про витребування від ПАТ «Сбербанк» зазначеної інформації відповідач не звертався. Позивач заперечує щодо отримання вказаних коштів, зазначає, що кошти повернуті банком на рахунок ОСОБА_2 .

Відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів щодо власного матеріального становища, як і не надано доказів на спростування позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 , як позивач за вимогою про оплату додаткових витрат на дитину є звільненою від сплати судового збору за подання позовної заяви (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, судовий збір в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України,суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_4 додаткові витрати на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 22612 (двадцять дві тисячі шістсот дванадцять) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_3 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк