Справа № 466/6721/20
У Х В А Л А

01 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі :

головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Вітрук В.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики. Зокрема, 04.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача боргу за договором позики від 03.09.2016 р. у розмірі : 42 000 дол. США - тіло кредиту ; 33 600 дол. США - невиплачені проценти згідно договору, а всього 75 000 дол. США. Згідно вимог за зустрічним позовом, який було подано в процесі проведення підготовчого розгляду, ОСОБА_3 просить визнати недійсним договір позики від 03.09.2016 р. в зв`язку з його безгрошовістю.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 23 вересня 2020 року задоволено частково. Накладено арешт на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_3 на праві власності, в межах ціни позову 75 000 доларів США.

Від представника відповідача за первісним позовом у підготовчому засіданні поступило клопотання, в якому він просить скасувати заходи забезпечення позову. Зазначає, що на момент постановлення ухвали від 23.09.2020 р. суду не було відомо про те, що ОСОБА_3 не отримував жодних коштів від позивача за оспорюваним договором позики. Фактично кошти були позичені ОСОБА_4 згідно договорів позики від 17.06.2014 р., а ОСОБА_3 виступав поручителем усіх зобов`язань позичальника. В подальшому, в зв`язку з відмовою ОСОБА_4 повернути борг, позивач змусив ОСОБА_3 підписати розписки про отримання ним ніби-то 03.09.2016 р. коштів від ОСОБА_1 . При цьому самого договору позики, копія якого представлена позивачем, відповідач не підписував. Шевченківським районним судом м. Львова вже вирішувався спір між вказаними особами з приводу боргових зобов`язань та рішенням суду від 12.06.2019 р. кошти стягнуто з ОСОБА_4 , а у задоволенні вимог до ОСОБА_3 відмовлено. Рішення набрало законної сили. Факт безгрошовості оспорюваного відповідачем договору позики стверджується також тим, що 07.09.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Галицького ВП ГУНП у Львівській області про вчинення щодо нього злочину, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , тобто заволодіння останніми його коштами шахрайським способом. По вказаній заяві були внесені відомості до ЄРДР , проводилось досудове розслідування та провадження закрито. Оскільки накладення арешту на майно відповідача перешкоджає йому можливість займатись підприємницькою діяльністю, так як блокує безготівкові розрахунки, зустрічне забезпечення судом не застосовувалось, просить заяву задовольнити.

Заслухавши думку учасників розгляду справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.2ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23.09.2020 р. була частково задоволена заява позивача про забезпечення позову та в межах ціни позову накладено арешт на все майно та грошові кошти відповідача.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. В даному випадку при зверненні з заявою про забезпечення позову позивачем не було представлено всієї інформації щодо характеру спору , що виник між сторонами. Крім того , суд приймає до уваги думку представника відповідача про те, що ухвалою про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти відповідача, заблокована його підприємницька діяльність, що є єдиними джерелом його доходу та не вирішене питання про зустрічне забезпечення.

Враховуючи викладене, оскільки у суду відсутня інформація про реальну загрозу відчуження відповідачем майна, що є його власністю, з метою уникнення цивільної відповідальності за невиконання умов договору, клопотання представника відповідача слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2020 р. , у вигляді накладення арешту на все майно та грошові кошти , що належать ОСОБА_3 на праві власності в межах ціни позову 75 000 дол. США.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня виготовлення повного тексту апеляційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено 03.03.2021 року.

Суддя: І. Є. Зима