ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 лютого 2021 року

м.Харків

справа №643/13260/19

провадження №22-ц/818/758/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Огар І.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коляда Юлія Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коляда Юлія Сергіївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2020 року, постановлене під головуванням судді Мельникової І.Д., в залі суду в місті Харкові, (повний текст судового рішення складено 21 вересня 2020 року),-

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коляда Юлія Сергіївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном один місяць з часу набрання рішення суду по справі законної сили.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Зазначає, що в тексті оскаржуваного рішення, в мотивувальній частині міститься детальний переказ позовної заяви, проте немає жодного посилання на аргументи, доводи та факти, на які посилалася сторона відповідача як письмово - у відзиві на позовну заяву так і під час судового засідання. Також вказує, що судове рішення не містить жодного посилання хоча б на одну причину пропуску позивачем строку на прийняття спадщини. Зазначає, що позивач в своїй позовній заяві вказувала на те, що 21.06.2019 року вона зверталась до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, де їй було повідомлено про існування відкритої спадкової справи та заповіту з зазначенням прізвища та адреси нотаріуса, до якого позивач повинна була звернутись для реалізації свого права, як спадкоємиці, проте в матеріалах справи відсутні докази такого звернення. Також в матеріалах справи відсутні докази того, що на час звернення до нотаріальної контори стан здоров`я позивача не дозволяв їй звернутися до відповідного нотаріуса, а тому відсутні підстави для висновку, що існували об`єктивні та непереборні перешкоди, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, а тому суд першої інстанції зробив безпідставний висновок про задоволення позовних вимог.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 надав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 , в якому просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення позовних вимог визначивши позивачу додатковий строк для прийняття спадщини.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно.

21.06.2019 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Хоменко А.В. з метою прийняття спадщини після померлої сестри. Приватним нотаріусом Хоменко А.В. ОСОБА_1 було повідомлено про те, що 21.03.2019 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Колядою Ю.С. було відкрито спадкову справу № у спадковому реєстрі 63940311, № у нотаріуса 50/2019. Також приватний нотаріус Хоменко А.В. повідомила, що існує заповіт, складений ОСОБА_4

25.07.2019 року приватний нотаріус Коляда Ю.С. направила ОСОБА_1 лист, в якому було зазначено, що відкрита спадкова справа №50/2019 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . При підготовці документів для видачі свідоцтва про право на спадщину на майно ОСОБА_4 та згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55567313 від 21.03.2019 року, був виявлений заповіт, посвідчений 08.09.2004 року Третьою Харківською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за №3-745, згідно якого ОСОБА_4 заповідала на користь ОСОБА_1 все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось. Повідомила, що необхідно обов`язково протягом 10 днів після отримання повідомлення звернутися до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коляди Юлії Сергіївни та повідомити, чи бажає ОСОБА_1 звертатися до відповідного суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом з метою подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно.

07.08.2019 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Коляди Ю.С. із заявою про прийняття спадщини, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску строку на прийняття спадщини.

Також у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії було вказано, що до складу спадкоємців спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 входить спадкоємець за правом представлення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , племінниця спадкодавця, мати якої, рідна сестра спадкодавця, ОСОБА_6 , померла в 1984 році, оскільки 21 березня 2019 року подала до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Коляди Ю.С. заяву про прийняття спадщини за законом.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що після смерті її сестри ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилась спадщина. 21.06.2019 року вона звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Хоменко А.В. з метою прийняття спадщини. Проте її було повідомлено про те, що 21.03.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Колядою Ю.С. вже відкрито спадкову справу № 50/2019 у спадковому реєстрі 63940311. Також приватний нотаріус Хоменко А.В. повідомила позивача про те, що існує заповіт складений ОСОБА_4 ОСОБА_1 вважала, що звертаючись до приватного нотаріуса Хоменко А.В., вона тим самим вчинила дії необхідні для прийняття спадщини. Вважає, що встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки не знала, що заповіт складений на її ім`я, а приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коляда Ю.С. повідомила її про існування вказаного заповіту вже після спливу встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що наявні підстави для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2 статті 1220 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1223, 1233 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Матеріали справи свідчать про те, що 08 вересня 2004 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось своїй сестрі ОСОБА_1 (а.с.41)

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла.

Постановою приватного нотаріуса Коляди Ю.С. від 07 серпня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням шестимісячного терміну для прийняття спадщини (а.с.21).

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини суд визнав поважними.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини слід віднести причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини посилалась на те, що вона не була обізнана про існування заповіту, складеного на її користь, а дізналась про заповіт з листа приватного нотаріуса Коляди Ю.С. від 25.07.2019 року, який вона отримала лише 05.08.2019 року.

Оскільки позивачка не є спадкоємцем першої черги, не знала про наявність заповіту, складеного на її користь, колегія суддів вважає висновок суду про наявність підстав для задоволення позову таким, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

При цьому колегія суддів враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, що відповідає практиці Верховного Суду у подібних правовідносинах, а саме: в постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження№ 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19).

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Спадкодавець, ОСОБА_4 , за життя зробила розпорядження щодо майна, належного їй на праві приватної власності, у вигляді заповіту.

З копії спадкової справи вбачається, що 21 березня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Колядою Ю.С. була відкрита спадкова справа №50/2019 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та зареєстрована в спадковому реєстрі.

Шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 сплив 14.07.2019 року.

Разом з тим, повідомлення на адресу ОСОБА_1 , від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Коляди Ю.С., про наявність заповіту було направлено лише 25.07.2019 року, тобто після спливу строку на подачу заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, відсутність доказів обізнаності позивачки про наявність заповіту, складеного ОСОБА_4 на її користь, колегія суддів вважає, що наявні підстави для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті рідної сестри ОСОБА_4 ..

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Посилання апелянта на те, що позивачка знала про існування відкритої спадкової справи та заповіту з зазначенням прізвища та адреси нотаріуса, до якого їй необхідно було звернутись для реалізації свого права, як спадкоємиці, проте з відповідною заявою не звернулась до нотаріуса у встановлений законом строк, не спростовує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для надання позивачці додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, про зміст якого ОСОБА_1 не була обізнана до часу отримання відповідного повідомлення від нотаріуса.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 25.02.2021 року.