Справа № 199/7087/21
(2/199/3263/21)
РІШЕННЯ

Іменем України

15.12.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Божко А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 16 жовтня 2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого було народжено до реєстрації шлюбу, подано позовну заяву про встановлення батьківства. Спільне проживання з відповідачем припинено, діти проживають разом з нею. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

28 жовтня 2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково, оскільки в них з позивачем є старший син ОСОБА_4 , в свідоцтві про народження батьком не записаний, але батьківство визнає. Має на утриманні паралізовану мати ОСОБА_5 . Просить задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони по справі не досягли згоди щодо утримання доньки, яка на тепер проживає з позивачем.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході дослідження матеріалів справи, не досягли.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням віку та потреб неповнолітньої дитини, принципу рівності обов`язку щодо утримання спільних дітей обома батьками, відомостей про те, що в провадженні суду є справа щодо встановлення батьківства та стягнення аліментів щодо старшого сина позивача ОСОБА_4 , батьківство щодо якого відповідач визнає, суд вважає за доцільне позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної доньки у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та допустити рішення до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 180-183 СК України, ст.ст. 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 14 вересня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Суддя