Справа № 138/2771/20
Провадження № 22-ц/801/2356/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Холодова Т. Ю.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 рокуСправа № 138/2771/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко А.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Анцут Людмила Миколаївна,

розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Анцут Людмила Миколаївна про визнання договору дарування квартири недійсним за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29 вересня 2021 року, постановлену місцевим судом під головуванням судді Холодової Т.Ю.,

встановив:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Анцут Людмила Миколаївна про визнання договору дарування квартири недійсним.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29 вересня 2021 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Анцут Людмила Миколаївна про визнання договору дарування квартири недійсним, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив суд скасувати ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29 вересня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд попередньої інстанції не звернув увагу на неможливість позивача особисто з`явитись в судове засідання, через стан здоров`я, зокрема наявність ряду важких захворювань. Зазначає, що перед судовими засіданнями його стан здоров`я значно погіршується, через хвилювання та стрес. За таких обставин вважає, що у суду не було правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Сторони не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направили, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду відповідає.

Судом встановлено, що в жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Анцут Людмила Миколаївна про визнання договору дарування квартири недійсним (т. 1 а.с. 1-2).

Разом з позовною заявою, позивачем подано заявку на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення від 28 жовтня 2020 року, яка містить підпис позивача ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 12).

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 жовтня 2020 року справу прийнято до розгляду судді Холодової Т.Ю., та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 27 листопада 2020 року (т. 1 а.с. 14).

Розгляд справи у підготовчому засіданні призначався неодноразово: на 27 листопада 2020 року, 12 грудня 2020 року, 01 лютого 2021 року, 09 лютого 2021 року, 03 березня 2021 року, 22 березня 2021 року, з повідомленням учасників справи шляхом направлення судових повісток про виклик до суду (т. 1 а.с. 23, 35, 72), в тому числі за допомогою SMS-повідомлення (т. 1 а.с. 24, 82, 85-87, 91-93), складення телефонограм (т. 1 а.с. 28, 29), розписок (т. 1 а.с. 39, 73, 81, 88, 94).

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22 березня 2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 15 квітня 2021 року, з повідомленням учасників справи та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Анцут Людмилу Миколаївну (т. 1 а.с. 97-98).

15 квітня 2021 року сторони у справі не з`явились (т. 1 а.с. 109), у зв`язку із чим розгляд справи відкладено на 18 травня 2021 року про що повідомлено усіх сторін, зокрема позивача, відповідача та її представника, шляхом направлення судової повістки за допомогою SMS-повідомлення (т. 1 а.с. 110-112) та представника позивача і третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору під розписку (т. 1 а.с. 113-114).

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 травня 2021 року, відкладено судове засідання на 11 червня 2021 року та визнано обов`язковою явку позивача в судове засідання для дачі особистих пояснень (т. 1 а.с. 128).

11 червня 2021 року у зв`язку із зайнятістю головуючого судді в іншому провадженні (т. 1 а.с. 144), розгляд справи відкладено на 01 липня 2021 року.

01 липня 2021 року у зв`язку із поданим представником позивача клопотанням про перенесення судового засідання (т. 1 а.с. 162-163) розгляд справи відкладено на 20 липня 2021 року.

20 липня 2021 року протокольною ухвалою Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області повторно визнав явку ОСОБА_1 обов`язковою для надання особистих пояснень (т. 1 а.с. 175). Розгляд справи відкладено на 29 вересня 2021 року.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

За правилом частини першої статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Також, відповідно до пункту 5 частини другої статті 223 цього Кодексу суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Тобто, у випадку визнання явки сторони у справі обов`язковою процесуальний закон не передбачає можливості виконання такого обов`язку представником сторони, яку суд викликав для дачі особистих пояснень, а покладає такий обов`язок безпосередньо на таке сторону.

У разі повторної неявки позивача (усіх позивачів) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Враховуючи, що представник позивача ОСОБА_1 адвокат Совгира Л.В. в судовому засіданні не змогла дати відповіді на ряд запитань, які мають значення для правильного вирішення справи, з метою повного та всестороннього дослідження усіх обставин, Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області ухвалою від 18 травня 2021 року, визнав обов`язковою явку позивача в судове засідання.

Колегія суддів, вважає наведене процесуальне рішення обґрунтованим, його доцільність перебуває поза розумним сумнівом.

Під час постановлення ухвали суду про визнання явки позивача обов`язковою у судовому засіданні був присутнім його представник, а тому в силу ч. 7 ст. 272 ЦПК України позивач вважається повідомленим про таке процесуальне рішення суду.

Отже, факт наявності відповідного процесуального рішення суду першої інстанції про визнання явки позивача у судове засідання обов`язковою встановлено.

Неявка позивача, участь якого у засіданні визнана судом обов`язковою для дачі особистих пояснень, може мати наслідком залишення позовної заяви без розгляду за правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суду у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 201/10953/18-ц (провадження № 61-7240св19).

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції, констатує, що позивач не звертався до суду першої інстанції із заявою про розгляд справи за його відсутності.

За загальним правилом частини п`ятої статті 223 ЦПК України суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, положеннями статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутністю. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності (в разі визнання явки позивача обов`язковою).

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19 щодо застосування подібної за змістом норми права.

Водночас, відповідно до пункту 4 частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Аналіз наведеної норми права виключає розгляд справи за відсутності сторони, явка якої визнана судом обов`язковою.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2020 року у справі № 727/2484/17 (провадження № 61-19360св19).

Встановивши, що справа неодноразово призначалась до судового розгляду по суті, а саме на 15 квітня 2021 року, 18 травня 2021 року, 11 червня 2021 року, 01 липня 2021 року, 20 липня 2021 року та 29 вересня 2021 року, ухвалою суду від 18 травня 2021 року явка позивача визнавалась обов`язковою, оскільки представник позивача ОСОБА_1 адвокат Совгира Л.В. в судовому засіданні не змогла дати відповіді на запитання, які мають значення для правильного вирішення справи, а позивач в свою чергу належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом направлення та отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлень (т. 1 а.с. 134, 151, 167, 180), відповідно до поданої ним заяви (т. 1 а.с. 12), суд попередньої інстанції, у зв`язку із повторною неявкою позивача в судове засідання та відсутністю заяви про розгляд справи за його відсутності, прийшов до вірного висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Поряд з цим, варто звернути увагу на те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

За таких обставин у суду першої інстанції були наявні достатні правові підстави для залишення позову без розгляду згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Належних і допустимих доказів на спростування вказаних висновків суду матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд попередньої інстанції не звернув увагу на неможливість позивача особисто з`явитись в судове засідання, через стан здоров`я та погіршення такого перед засіданням, зокрема через хвилювання та стрес не заслуговують на увагу, оскільки позивач не був позбавлений можливості подати заяву про розгляд справи у його відсутності.

Інші доводи скарги, щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України і її слід залишити без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді: О.С. Панасюк

Т.М. Шемета