ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-2174/2008 Номер провадження 22-ц/814/2788/21Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

розглянула в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області в складі судді Андрієць Д.Д. від 19 жовтня 2021 року, дата виготовлення повного тексту ухвали не зазначена, за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою, в якій просили замінити стягувача ОСОБА_4 на правонаступника ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП, а також видати дублікати виконавчих листів №2-2174/2008 та поновити строк пред`явлення їх до виконання.

Заява мотивована тим, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.04.2008 у справі № 2-2174/2008 затверджено мирову угоду, відповідно до якої постановлено сплатити ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 5 037,34 грн., ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - моральну шкоду у розмірі 1000 грн кожному, судові витрати у розмірі 114 грн на користь ОСОБА_4 , 98,16 грн. - на користь ОСОБА_1 , витрати на проведення експертизи у сумі 200 грн на користь ОСОБА_4 , провадження у справі закрито.

Виконавчі листи були направлені 20.05.2008 на адресу ДВС в Автозаводському районі для виконання, проте на неодноразові звернення до державного виконавця щодо стану виконання боржником рішення суду вони як стягувачі отримували відповіді про те, що боржник перебуває в розшуку, не працює, тому ніяких стягнень не відбувається.

Після смерті в серпні 2019 стягувача ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_2 прийняла спадщину та оформила свої спадкові права.

При їх черговому зверненні до державної виконавчої служби було отримано відповіді про те, що 08.05.2011 державним виконавцем винесені постанови про повернення виконавчих листів стягувачам на підставі п. 7 ст.46 ЗУ «Про виконавче провадження» (у старій редакції), оскільки майно боржника не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку, повторно виконавчий документ на виконання не пред`являвся.

Разом з тим заявники не отримували виконавчі листи за місцем свого проживання, вважають їх втраченими, у зв`язку з чим строк їх пред`явлення до виконання було пропущено з поважних причин.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2021 року заяву задоволено частково.

Замінено сторону стягувача у виконавчих листах виданих Автозаводським раойнним судом м. Кременчука по справі №2-2174/2008 , а саме ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині вимог відмовлено.

Часткове задоволення вимог мотивовано наявністю підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні з огляду на те, що ОСОБА_6 є спадкоємцем померлого ОСОБА_4 , а правовідносини щодо відшкодування шкоди допускають правонаступництво.

Разом з тим суд відмовив в видачі дублікатів та поновленні строку на їх пред`явлення, оскільки стягувачи протягом 2011-2019 років не цікавилися станом виконавчих проваджень та не довели втрату виконавчих листів, а також поважність причин пропуску пред`явлення їх до виконання.

В апеляційній скарзі представник заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_6 - ОСОБА_3 , посилаючись на невірне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу в частині відмовлених вимог скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

Зокрема вказує, що з часу відкриття виконавчого провадження в 2008 році заявники зверталися до державного виконавця, на що останнім були надані відповіді що боржник перебуває в розшуку, майна не має. Про закриття виконавчих проваджень та повернення їм виконавчих листів в 2011 році вони дізналися в 2021 році після звернення боржника з заявою про скасування арешту. Окрім того, згідно відповіді Автозаводського ВДВС виконавчі листи були направлені на іншу, невідому їм адресу, де вони не проживали, що свідчить про їх втрату та необхідність отримати дублікати виконавчих листів.

Ухвала суду в частині задоволених вимог про заміну стягувача сторонами по справі не оскаржується, а тому у колегії суддів відсутні підстави в перегляді судового рішення в цій частині.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 374 ч.1 п.1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.04.2008 у справі затверджено мирову угоду, відповідно до якої постановлено сплатити ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 5 037,34 грн., ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - моральну шкоду у розмірі 1000 грн кожному, судові витрати у розмірі 114 грн на користь ОСОБА_4 , 98,16 грн. - на користь ОСОБА_1 , витрати на проведення експертизи у сумі 200 грн на користь ОСОБА_4 , провадження у справі закрито.

Виконавчі листи по вказаному рішенню 20.05.2008 були направлені на адресу ДВС в Автозаводському районі.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину по закону.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів заявники вказували, що після направлення виконавчих листів в 2008 році до відділу ДВС рішення так і не було виконано, на неодноразові їх звернення отримували відповіді про неможливість стягнення у зв`язку з тим, що боржник перебуває в розшуку, в нього відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.

Лише в 2021 році на своє звернення до виконавчої служби отримали відповідь про те, що виконавчі провадження № 7721360 та № 7721181 з примусового виконання виконавчих листів, виданих Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_1 закриті на підставі постанови від 08.06.2011 р. про повернення виконавчих документів стягувачу на підставі п.7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» .

На даний час вищевказані виконавчі провадження знищені по закінченню терміну зберігання.

Вважають втраченими зазначені виконавчі листи, оскільки після закриття виконавчого провадження, державним виконавцем останні були направлені не за їх місцем проживання, а на невідому адресу « АДРЕСА_1 ».

Відмовляючи в цій частині, суд першої інстанції вказав про недоведеність факту втрати виконавчих листів та не доведення заявниками поважності причин пропуску строку пред`явлення їх до виконання, враховуючи, що впродовж майже 10 років стягувачі фактично не цікавились станом виконання судового рішення, не виконували добросовісно свої права та обов`язки як учасники виконавчого провадження, що виключає правові підстави для задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення до виконання.

Вказаний висновок ґрунтується на положеннях закону та відповідає зібраним по справі доказам.

Так, стягувачи як учасники виконавчого провадження згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» наділені правами ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом (аналогічні за змістом положення містились і в ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 в редакції, чинній на момент винесення постанов про повернення виконавчих документів).

Разом з цим, матеріали справи містять дані про те, що лише після того, як заявники довідались про звернення боржника ОСОБА_7 до суду з вимогами по скасування обмежувальних заходів щодо його майна внаслідок фактичного виконання судового рішення, вони звернулись до державного виконавця з питанням про стан виконання їх виконавчих листів.

Будь-яких доказів про те, що стягувачи добросовісно та своєчасно виконували надані їм законом права, цікавились станом виконання судового рішення, реагували на дії чи бездіяльність державного виконавця, чи вживали б інших дієвих заходів, спрямованих на реальне виконання судового рішення - матеріали справи взагалі не містять.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що за умови сумлінного використання стягувачами своїх прав, в тому числі на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, останні були б своєчасно обізнані із станом виконання судового рішення, в тому числі вони володіли б ситуацією з приводу повернення виконавчих документів з підстав припинення виконавчого провадження.

Встановивши, що впродовж 2011-2019 років стягувачи ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не цікавились станом виконавчих проваджень та процесуальною долею своїх виконавчих листів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для поновлення строків для пред`явлення їх дублікатів до виконання з підстав не поважності причин пропуску таких строків.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять посилань на обставини, які б свідчили про їх помилковість.

Так, відхиляються колегією суддів твердження про те, що суд дав невірну правову оцінку обставинам, які призвели до фактичної втрати виконавчих листів, а відтак підлягають до видачі їх дублікати.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду що, не отримання стягувачами оригіналів виконавчих документів, не є тією непереборною, об`єктивною обставиною, яка не залежала від їх волі, для своєчасного пред`явлення їх до виконання повторно або, за умови їх втрати, для звернення до суду із заявами про видачу їх дублікатів, а не після 10 років з дня завершення виконавчого провадження та їх повернення державним виконавцем.

Таким чином, вірно встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні заяви стягувачів в цій частині, а тому підстав для скасування ухвали місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Повний текст постанови виготовлено 24 грудня 2021 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.