Справа № 931/1033/20
Провадження № 2/931/44/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року смт Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Масляної С.В.,

за участю: секретаря - Марчук Н.Я.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

17.12.2020 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 11.05.2011 року. Відповідач при підписанні анкети - заяви підтвердила свю згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. На підставі укладеного договору відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, згодом кредитний ліміт було збільшено до 25000 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконала умови договору належним чином, станом на 28.10.2020 року у неї виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 73321,97 гривень, з яких: 67616,21 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 67616,21 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 5705,76 - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00- нараховано комісії. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ "Приватбанк".

Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 11.05.2011 року у загальному розмірі 73321,97 гривень та судові витрати у розмірі 2102 грн.

Ухвалою судді від 29 грудня 2020 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

01 березня 2021 року відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву по справі. Заперечує проти позову, рахує розрахунки банку необгрунтованими та недопустимими. Вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", "Універсальна, 30 днів пільгового кредиту" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 11.05.2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальності у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вимог про стягнення процентів за користування коштами та іншх сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ст. 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Звертає увагу на ту обставину, що в позовній заяві позивач вказує, що на видану відповідачу кредитну картку був встановлений кредитний ліміт 25 000 гривень, тобто максимальна сума отриманого відповідачем тіла кредиту не може перевищувати кредитний ліміт. З розрахунку кредитної заборгованості, вбачається, що банком жодних штрафних санкцій та додаткових відсотків не нараховувалося, окрім відсотків за користування кредитом в розмірі 5705 гривень, тоді виникає логічне запитання, де взялася заборгованість по тілу кредиту в розмірі 67616,21 гривень, оскільки кредитний ліміт по картці встановлений 25000 грн. Банком не надано жодного належного та допустимого доказу, що відповідачу надавався кредит, розмір тіла якого становив 67616,21 грн. Як вбачається з розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви, протягом усього строку кредитування, за який банк хоче стягнути кредитну заборгованість, відповідач сплатила в користь позивача, в порядку погашення кредиту 87399,91 грн. Враховуючи вище викладене, щодо неправомірності нарахування відсотків позивачем за наданим кредитом, відповідачем сплачено в користь банку суму, яка більше ніж в три рази перевищує тіло кредиту.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах позову міститься заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином був повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо позову, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити в позові.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що 11.05.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві-анкеті відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.20).

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.21-46).

Відповідно до виписки з карткового рахунку ОСОБА_1 (а.с.13-17) встановлено, що кредитні кошти позичальнику були надані у відповідності до встановленого банком розміру кредитного ліміту, який за весь час користування ОСОБА_1 банківською карткою змінювався. Так 06.08.2012 року кредитний ліміт коштів було встановлено в розмірі 8000 грн., потім його розмір було зменшено до 300 грн., потім його розмір було збільшено до 15000 грн 16.11.2012 року, 11.07.2016 року кредитний ліміт збільшено до 17000 грн,, 05.07.2017 року кредитний ліміт збільшено до 25000, 03.09.2018 року кредитний ліміт зменшено до 0 грн (а.с.18).

Кінцевий строк дії платіжної картки, яка була надана позичальнику для користування кредитними коштами, встановлено до квітня 2022 року (а.с.19).

Банк, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав.

Факт отримання та користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.13-17).

Звертаючись з позовом, позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у неї станом на 28.10.2020 року виникла заборгованість у розмірі 73321,97 гривень, з яких: 67616,21 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 67616,21 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 5705,76 - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00- нараховано комісії.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зроблено висновок, що «без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору».

Таким чином, обставина надання відповідачем своєї згоди на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, не підтверджена належними доказами. Умови та правила надання банківських послуг, Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 11.05.2011 року року шляхом підписання анкети-заяви.

Як встановлено із анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 11.05.2011 року, яка підписана ОСОБА_1 , в заяві відповідач зазначила свої персональні дані, інформацію особистого характеру, заява не містить зазначення відомостей щодо умов кредитного договору (умов кредитування), в тому числі таких істотних умов як строк його погашення чи строк дії картки, порядок погашення заборгованості, розміру відсотків за користування кредитом, розміру пені, наявність штрафних санкцій за невиконання позичальником своїх зобов`язань та їх розмір.

Отже, умовами укладеного між сторонами кредитного договору не було передбачено права банку нараховувати відсотки за користування ОСОБА_1 кредитними коштами, а тому вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 5705,76 грн грн, які не обумовлені умовами укладеного між сторонами договору шляхом підписання анкети - заяви від 11.05.2011 року, є необгрунтованими.

Але, так як відповідач отримувала та користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по відкритому їй картковому рахунку на підставі укладеного між сторонами кредитного договору, наданою банком, вона зобов`язана повернути фактично отримані та використані кошти, а саме тіло кредиту, розмір якого відповідно до розрахунку банку становить 67616, 21 грн.

На підтвердження зазначеного розміру тіла кредиту в сумі 67616, 21 грн банком надано три розрахунки заборгованості:

1-ий - станом на 31.05.2015 року за період з 06.08.2012 року по 31.05.2015 року. Відповідно до вказаного розрахунку станом на 31.05.2015 року заборгованість у ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором від 11.05.2011 року відсутня.

- 2-ий - станом на 30.09.2019 року за період з 01.06.2015 року по 30.09.2019 року. Згідно вказаного розрахунку шляхом математичного підрахунку платежів у колонці 3 розрахунку "Витрати клієнтом кредитних коштів" та колонці 21 "Сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості", судом встановлено, що ОСОБА_1 за період з 01.06 2015 року по 30.09.2019 року витрачено з кредитної картки 76 467, 71 грн, а внесено на погашення заборгованості 89765, 45 грн.

- 3-ій - станом на 28.10.2020 року за період з 01.10.2019 року по 28.10.2020 року. Згідно вказаного розрахунку шляхом математичного підрахунку платежів у колонці 3 розрахунку "Витрати клієнтом кредитних коштів" та колонці 21 "Сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості", судом встановлено, що ОСОБА_1 за період 01.10.2019 року по 28.10.2020 року витрачено з кредитної картки 2428, 45 грн грн, а внесено на погашення заборгованості 35067, 15 грн.

Підсумувавши суми витрачених та внесених на погашення коштів у всіх трьох розрахунках, наданих банком, судом встановлено що за період з 06.08.2012 року по 28.10.2020 року, тобто за весь час користування відповідачем кредитним лімітом, ОСОБА_1 витрачено кредитних коштів на загальну суму 78896, 16 грн та внесено клієнтом на погашення заборгованості 124832, 60 грн.

Таким чином, з врахуванням неправомірності нарахування відсотків банком на підставі укладеного між сторонами договору, фактично отримана та використана сума тіла кредиту повернута відповідачем ОСОБА_1 банку, а отже вимоги банку про стягнення з ОСОБА_1 тіла кредиту в розмірі 67616, 21 грн не підтверджені доказами, які містяться в матеріалах справи.

Суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з боржника заборгованості за простроченим тілом кредиту та за простроченими відсотками за користування кредитом, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати на оплату судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 19, 81, 141, 247, 274-279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Локачинський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.03.2021 року.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (с.Козлів Локачинського району Волинської області, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна