Провадження №2/523/5406/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 5 в місті Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, котра продовжує навчання,-

Установив

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просила стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони є батьками доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра на теперішній час є студенткою першого курсу денної форми навчання факультету журналістики, реклами та видавничої справи за спеціальністю «Журналістика» Одеського національного університету імені Мечникова та потребує матеріального утримання до закінчення навчання або досягнення донькою 23-річного віку, що і стало причиною звернення із зазначеним позовом до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 21 жовтня 2021 року, було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 12,13)

Позивачка надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. (а.с. 2).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав частково та зазначив, що має змогу платити аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання доньки до закінчення нею навчання. (а.с. 15).

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилося 18 років, та вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи. (а.с. 3).

На момент подання позову ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студенткою першого курсу денної форми навчання факультету журналістики, реклами та видавничої справи за спеціальністю «Журналістика» Одеського національного університету імені Мечникова, що підтверджується довідкою, що видана начальником відділу кадрів ОСОБА_4 за №18-ВК-791/с від 21.09.2021 року. Термін закінчення навчання 30 червня 2025 року. (а.с. 6).

Донька навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, тому весь тягар матеріального забезпечення доньки покладений на позивачку.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття, на теперішній час у зв`язку із навчанням не працює, власних доходів для забезпечення своєї життєдіяльності та навчання не має, суд приходить до висновку про те, що у зв`язку з продовженням навчання вона потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд при визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України враховує також можливість отримання ОСОБА_3 матеріальної допомоги від матері, яка є працездатною, та виходить з засад справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подала 07 жовтня 2021 року, таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 07 жовтня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов,язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення.

Аналогічна позиція підтримується і практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 року, де зазначено про те, що Європейський Суд встановив порушення ст. 6 Конвенції, у тому числі через те, що національні суди не дали відповідь на аргументи заявниці стосовно правдивості показів свідків та дійсності документів, хоча ці докази були визначальними для рішення по справі.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Враховуючи матеріальний стан сторін, стану його здоров`я сторін по справі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 07 жовтня 2021 року і до закінчення донькою навчання, тобто до 30 червня 2025 року включно.

Також, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17-18,109,131,137, 206, 211,223,259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, котра продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, на користь та на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 07 жовтня 2021 року та до закінчення навчання ОСОБА_3 , а саме до 30 червня 2025 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , судовий збір на користь держави у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2021 року.

Суддя