Справа № 2-н-936/09
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Заболотного А.М.

секретар судового засідання Костюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево подання приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу,-

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Дмитро Андрійович звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у праві виїзду за межі України кордон без вилучення паспорта громадянина України, до погашення заборгованості за виконавчим документом у повному обсязі. Подання мотивоване тим, що в нього на виконанні знаходиться виконавче провадження № 63548914 з виконання судового наказу № 2н-936/09, виданого 15.05.2009 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» 37370,39 доларів США. Вказує на те, що боржником не вчинено жодних дій спрямованих на виконання судового рішення і це свідчить про те, що боржник ухиляється від його виконання. Тому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 за межі України.

Приватний виконавець Ярошевський Д.А. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Законодавством України встановлено випадки, у яких застосовуються такі обмеження, визначено порядок та умови їх застосування, зокрема ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частинами 1, 3 ст. 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. При цьому, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобов`язань.

Крім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Так, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п. 2 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Відповідно до п. 3 ст. 2 Протоколу № 4 на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19.10.1973 року № 2148-VIII, встановлено, що кожному, хто законно перебуває на території будь-якої держави, належить, у межах цієї території, право на вільне пересування і свобода вибору місця проживання. Кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згадані вище права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав та свобод інших осіб і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому Пакті.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. знаходиться виконавче провадження № 63548914 з виконання судового наказу № 2н-936/09, виданого 15.05.2009 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» 37370,39 доларів США. Також встановлено, що відповідно до ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.01.2020 року було замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

З доданих до подання матеріалів також встановлено, що приватний виконавець вчиняв дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання рішення суду, а саме 10.11.2020 року відкрито виконавче провадження № 63548914 з виконання судового наказу № 2н-936/09. Також постановами приватного виконавця від 10.11.2020 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що містяться на всіх рахунках у всіх видах валют, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, вчинялися інші дії для розшуку майна та коштів боржника. Разом з тим встановлено про відсутність в боржника ОСОБА_1 відкритих банківських рахунків, рухомого та нерухомого майна (крім будинку в АДРЕСА_1 , що переданий в іпотеку), а також будь-якого офіційного доходу.

В той же час судом встановлено, що будь-яких доказів, які підтверджують факт надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження саме рекомендованим поштовим відправленням, як це передбачено ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», суду не преставлено. При цьому саме по собі посилання на заборгованість за виконуваним судовим рішенням за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Як зазначив Верховний Суд України в Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України приватний виконавець виконавчого округу Закарпатській області не надав належних доказів того, що ним вичерпано всі заходи, передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання судового наказу або всі вони виявилися безрезультатними.

Крім того, у поданні не наведено доказів того, що ОСОБА_1 свідомо вчиняє дії, які б унеможливлювали виконання судового рішення, а також те, що боржник виїжджає за кордон з саме метою ухилення від виконання такого рішення.

Окремо суд звертає увагу і на те, що строк пред`явлення до виконання судового наказу визначено до 09.06.2012 року. В свою чергу заява про відкриття виконавчого провадження, подана стягувачем приватному виконавцю, датована 03.11.2020 року. Разом з тим жодних доказів про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суду не представлено.

Таким чином, при зверненні до суду із зазначеним поданням приватний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження боржнику тільки на наявність боргових зобов`язань та відсутність майна у боржника, що не може бути визнане судом таким, що свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання судового рішення в контексті положень ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відсутні.

При цьому заявник не позбавлений можливості в подальшому заявити аналогічні вимоги із наведенням обґрунтування необхідності вжиття такого обмеження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 260, 441 ЦПК України, ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без вилучення паспортного документу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.М.Заболотний