КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/3048/16-ц Головуючий у 1-й інст. - Рудюк О.Д.
Апеляційне провадження №22-ц/824/9524/2021 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Кулікова С.В.

при секретарі Загородній С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2016 року та на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 30 березня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» звернулось до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договором про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 300-027857/12-00938-вкл-к від 19 вересня 2012 року в сумі 147 813 грн 66 к. та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 217 грн 20 к.

В обґрунтування позовних вимог вказують, що 19 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 006-Z/045883, про відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 , надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue № НОМЕР_2 та договір № 300-027857/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, з розміром ліміту овердрафту в сумі 15 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами у розмірі 60 % річних зі строком повернення до 20 вересня 2015 року.

Позивач вказує, що ним виконано взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, проте відповідач належним чином їх не виконав та не повернув грошові кошти, тому станом на 17 грудня 2015 року виникла заборгованість 147 813 грн 66 к., у зв`язку з чим позивач змушений був звернутись із даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено (а.с. 61-63).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за Договором про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 300-027857/12-00938-вкл-к від 19 вересня 2012 року у розмірі 147 813 грн 66 к.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит судові витрати за сплату судового збору в сумі 2 217 грн 20 к.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 червня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбімаркет» (а.с. 93-94).

30 березня 2021 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 квітня 2016 року залишено без задоволення (а.с. 145-146).

Не погоджуючись з заочним рішенням суду та ухвалою суду від 30 березня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на розгляд за встановленою законом підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва за місцем реєстрації відповідача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що про розгляд справи відповідач належним чином не повідомлявся, оскільки у другій половині 2016 року у зв`язку із зміною сімейних обставин переїхав до Києва, а 11 листопада 2016 року знятий з реєстрації у м. Вишгород і зареєстрований в м. Києві.

Вказує, що грошові кошти ним не отримувались, а підпис на розписці про отримання платіжної картки виконаний іншою особою, тому наполягає на необхідності провести судову почеркознавчу експертизу. Крім того, вказує, що з цього приводу відповідач звернувся до Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві з вимогою внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про факт скоєння по відношенню до нього злочину шляхом підробки документів.

Зауважує, що умови договору № 006-Z/045883 від 19 вересня 2012 року укладеного між сторонами є несправедливими, що порушує законодавство України про захист прав споживачів.

Крім того, вказує, що договором № 300-027857/12-00938-вкл-к від 19 вересня 2012 року визначено строк дії договору до 20 вересня 2015 року, а заборгованість нараховувалась станом на 15 грудня 2015 року, чим помилково збільшена сума нарахувань, тому вважає за необхідне призначити у справі судову-економічну експертизу.

Від учасників судового процесу відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов`язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, тому дана заборгованість підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача.

Апеляційний суд не може погодитись з висновком суду виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19 вересня 2012 року між ПАТ «Банк«Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 006-Z/045883 про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue (а.с. 4-8).

На підставі указаного договору позивачем відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 , з наданням і використанням платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant НОМЕР_3 .

Також в матеріалах справи міститься договір № 300-027857/12-00938-вкл-к від 19 вересня 2012 року про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , відповідно до якого банк на відкритий картковий рахунок, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням Visa Elektron Instant Issue № НОМЕР_2, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості і платності відновлює кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 15 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 60% річних, строком до 20 вересня 2015 року, про що отримано відповідну розписку (а.с. 9-13).

Відповідно до розрахунку заборгованості борг ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором станом на 17 грудня 2015 року складає 147 813 грн 66 к., з яких: заборгованість за кредитом - 0 грн; заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 14 993 грн; нараховані відсотки по заборгованості - 73 783 грн 45 к.; нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 13 932 грн 92 к.; пеня 45 104 грн 26 к. (а.с. 19-21).

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

За приписами ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Аналогічне положення міститься у п.34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних ікримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» відповідно до якої, якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред`являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Пред`являючи позов до Вишгородського районного суду Київської області, позивачем зазначено місце проживання відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Як вбачається з відповіді адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 25 серпня 2016 року ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 34).

З наданої копії паспорту ОСОБА_1 вбачається, що останній 11 листопада 2016 року знявся з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрував своє місце проживання за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 107).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, оскільки на час розгляду справи судом першої інстанції відповідач за вказаною у позові адресою не проживав, внаслідок чого судові повідомлення він не отримував та не був обізнаний про розгляд справи. Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем з поважних причин не було заявлено про непідсудність справи Вишгородському районному суду Київської області.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в заяві про перегляд заочного рішення, яка подана відповідачем до суду 03 березня 2021 року, відповідач повідомив суду, що на час ухвалення судом заочного рішення суду він був, зареєстрований в Шевченківському районі міста Києва. Однак суд першої інстанції на вказане уваги не звернув.

Отже, дана справа належала за підсудністю Шевченківському районному суду міста Києва, за місцем реєстрації відповідача.

На вказане вище Вишгородський районний суд Київської області увагу не звернув та розглянув справу по суті позовних вимог з порушенням правил підсудності.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Згідно ст.378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2016 року підлягає скасуванню із направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю - до Шевченківського районного суду міста Києва, за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Щодо заперечень відповідача на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 30 березня 2021 року, то в даному випадку вона не порушує права скаржника, оскільки ОСОБА_1 скористався своїм правом на оскарження заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2016 року - скасувати.

Направити справу на розгляд за встановленою підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 вересня 2021 року.

Головуючий

Судді