РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Аксьонової О.А., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 ,заінтересована особа ОСОБА_2 ,про встановлення факту,що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 ,який має юридичне значення для отримання спадщини за законом.

В заяві зазначає,що її матері ОСОБА_3 на підставі Державого акту на право приватної власності на землю,виданого Чернігівською райдержадміністрацією Запорізької області 11.12.1998 р.№ 181,на праві власності належала земельна ділянка площею 10,90 гектарів,розташована на території Богданівської сільської ради.

До часу смерті спадкодавця ОСОБА_3 ,заявник мешкала разом з нею за адресою АДРЕСА_1 ,забезпечувала її харчуванням,доглядом,іншою необхідною допомогою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 заявник в порядку нотаріальної процедури не зверталася,оскільки помилково вважала,що прийняла спадщину після смерті матері шляхом фактичного проживання разом з нею .

Посилаючись на те,що встановлення юридичного факту постійного проживання з померлою ОСОБА_3 є необхідним для оформлення спадкових прав,спір про право відсутній,заявник просить суд встановити факт постійного проживання разом з ОСОБА_3 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на день її смерті,за адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала та пояснила,що її батьки були зареєстровані по АДРЕСА_1 ,куди після смерті батька заявник переїхала та мешкала постійно з матір`ю ОСОБА_3 однією сім`єю,доглядаючи останню до часу смерті.Заявник була зареєстрована за іншою адресою,у зв`язку із заміною паспорта не зареєструвалась разом з матір`ю,що на теперішній час перешкоджає оформити спадщину після смерті матері,на яку інший спадкоємець за законом ОСОБА_2 не претендує.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив,що його рідна сестра ОСОБА_1 останні 10 років мешкала разом з матір`ю ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 ,вела домашнє господарство,доглядала матір до часу смерті,на теперішній час виникла потреба оформити спадщину,на яку він як спадкоємець не претендує,до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звертався.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,допитавши свідків,суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_3 на підставі Державого акту на право приватної власності на землю,виданого Чернігівською райдержадміністрацією Запорізької області 11.12.1998 р.№ 181,на праві власності належала земельна ділянка площею 10,90 гектарів,розташована на території Богданівської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла,відкрилася спадщина за законом,спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Як передбачено ст.1296 ч.1 ЦК України,спадкоємець,який прийняв спадщину,може одержати свідоцтво про право на спадщину,тобто документально оформити право власності на спадкове майно.

Для того,щоб спадкоємець вважався таким,що прийняв спадщину,необхідно встановити факт постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини,що розцінюється законом як встановлення факту,що має юридичне значення.

Згідно з п.4.10 п.4 Глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям,які прийняли спадщину,строком не обмежена,тобто спадкоємець,який прийняв спадщину,може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку,встановленого для прийняття спадщини.

Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини ,який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

З матеріалів справи встановлено,що після смерті ОСОБА_3 спадкоємці із заявами про прийняття спадщини у встановленому законом порядку не звертались,спадкова справа не заводилась,з чого слідує висновок,що ОСОБА_1 як спадкоємець за законом від спадщини в установленому законом порядку не відмовилася.

Заявник зазначила у заяві,та цього не оспорювала заінтересована особа ОСОБА_2 ,що ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_3 проживала разом із спадкодавцем,здійснювала за нею догляд,так і на теперішній час мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,де спадкодавець ОСОБА_3 була зареєстрована на час смерті.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,узагальнений зміст показань яких полягає у тому,що вони є найближчими сусідами ОСОБА_1 ,яка протягом останніх щонайменше 10 років постійно мешкала разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 ,вела домашнє господарство,доглядала матір до часу її смерті,брат ОСОБА_2 також мешкає недалеко,спору щодо спадщини після смерті матері між ними немає.

З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що було обумовлено,в тому числі, і необхідністю здійснення за нею постійного догляду, встановлення цього факту необхідне заявнику для оформлення спадкових прав.

Відповідно до ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки заявник не може документально підтвердити факт постійного проживання із померлою ОСОБА_3 ,від якого залежить реалізація її права на отримання спадщини за законом після її смерті,як вона про це зазначила у заяві, ОСОБА_1 обґрунтовано звернулася до суду із вказаною заявою окремого провадження,оскільки спору про право на час розгляду заяви не встановлено.

На підставі ст.4,12,13,76,81,258,259,265,315,319,353,355 ЦПК України,суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України,з ОСОБА_3 ,РНОКПП НОМЕР_2 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 ,з січня 2012 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко