Номер провадження 2/754/3907/21
Справа №754/4754/21
03 вересня 2021 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Зотько Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Микитюк А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
ОСОБА_1 в березні 2021 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 з вимогою визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 11.03.2021 року між покупцями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та продавцем ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , відповідно до змісту якого позивач ОСОБА_1 набув у власність ѕ частини спірної квартири. Укладаючи договір купівлі - продажу вказаної квартири попередня власниця ОСОБА_3 зобов`язалась протягом трьох днів зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб, при цьому, як потім з`ясувалось, в квартирі залишився зареєстрованим брат колишнього власника - ОСОБА_2 . 17 березня 2021 року ОСОБА_2 фактично звільнив займану квартиру АДРЕСА_1 , та подав заяву на ім`я начальника Деснянського УП ГУНП в місті Києві, за змістом якої виклав те, що квартира була продана згідно договору купівлі-продажу та перейшла у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , в даній події він розібрався самостійно, претензій відносно відчуження квартири не має. Таким чином, з огляду на те, що наявність зареєстрованого місця проживання в спірній квартирі ОСОБА_2 порушує право власності позивача на спірну квартиру та право на вільне користування та розпорядження власністю, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 02.04.2021 було відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого розгляду.
Відповідно до ухвали, постановленої шляхом внесення до протоколу судового засідання від 08.06.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
В судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином. 27.06.2021 року від позивача надійшла заява про здійснення розгляду справи у відсутності сторони позивача та ухвалення по справі рішення.
Згідно з вимогами ч.ч.6, 7 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за адресою зареєстрованого місця проживання.
Відзиву на позовну заяву від відповідачки до суду не надходило.
За даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлявся судом про розгляд справи.
Треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явились, про розгляд справи сповіщались належним чином, в ході розгляду справи направляли пояснення по справі, зі змісту яких не заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили задовольнити.
Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши зміст позовної заяви та дослідивши матеріали справи суд вважав за можливе розглянути справу без участі сторін та учасників судового процесу, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст.280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.
Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову з огляду на наступне.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до договору купівлі - продажу від 11.03.2021, ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 купили квартиру АДРЕСА_1 , в наступних частках: ОСОБА_1 ѕ частини, а ОСОБА_4 ј частину.
Відповідно до п. 5 Договору, зокрема, вказано, що продавець зобов`язується зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб у відчужуваній квартирі протягом 3 (трьох) днів з моменту укладення Цього Договору.
Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання за відомостями наданими Відділом з питань реєстрації місця проживання/ перебування фізичних осіб Деснянської РДА, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в спірній квартирі з 05.11.2002 по теперішній час.
Отже, станом на день подачі позову продавець зобов`язання, щодо зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 , не виконав, таким чином порушивши права позивача, як власника квартири в частині вільного розпорядження власністю.
Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Власникові, згідно зі ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь - який час.
Право власності позивача на квартиру, а саме вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, виникло після реєстрації цього права у встановленому законом порядку на підставі договору купівлі-продажу.
Виходячи з вказаного, вимоги позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.41, 47 Конституції України, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-83, 128, 141, 259, 263-265, 268, 280-289, 354, Розділом ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Повний текст виготовлено 16.09.2021.
Суддя: