Справа № 738/1597/20
№ провадження 2/738/68/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi у складі судді Слісар А.В. за участю секретаря судового засідання Минець П.Д. розглянув у вiдкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А H О В И В:

У грудні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно заяви № б/н від 25.07.2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9100,00 грн. У порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 11.10.2020 року становить 16947,34 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6005,58 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 5340,31 грн., нарахована пеня у розмірі 5601,45 грн.

Позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість у розмірі 16947,34 грн. за кредитним договором та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

19.01.2021 року від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона вказує, що з 08.09.2015 року не користувалася грошима з картки, а тільки погашала борги. Не розібравшись чи дійсно має борг перед АТ КБ «Приватбанк» сплатила гроші банку в розмірі 1000,00 грн. - 02.12.2020 року, 9600,00 грн. - 06.01.2021 року та 765,89 грн. 15.01.2021 року, а всього 11365,89 грн. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Також 19.01.2021 року від відповідачки надійшла заява про застосування строків позовної давності, в якій вона просить застосувати позовну давність до позовних вимог за період з 14.11.2007 року по 19.10.2017 року, оскільки строк позовної давності починається з 19.10.2017 року та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в розмірі 10253,21 грн.

15.02.2021 року від позивача до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій він просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідачки заборгованість за договором № б/н від 25.07.2007 року у розмірі 765,89 грн. (765,89 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625), а також понесені позивачем судові витрати.

Також 15.02.2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що відповідачем було вчинені неодноразові дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед банком. Клієнт неодноразово здійснював погашення заборгованості, останнє з яких було внесено перед поданням позовної заяви 29.10.2019 року. Відповідач заявляє, що 02.12.2020 року, 06.01.2021 року та 15.01.2021 року особисто здійснювала погашення заборгованості, що свідчить про визнання ним боргу перед банком. Вказує, що звернувся з позовом до відповідача 23.11.2020 року - до спливу строку позовної давності. Просить задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. В матеріалах справи міститься її заява, в якій вона просить справу розглянути без її участі.

За таких обставин, справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, 25.07.2007 року сторони уклали договір шляхом підписання заяви позичальника № СNXRRT05780084 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі чого ОСОБА_1 отримала платіжну картку кредитка «Універсальна» № НОМЕР_1 та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 17). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифів банк, які були надані йому в письмовому вигляді.

На підтвердження цього позивач надав копію заяви від 25.07.2007 року та копію Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 кредитний ліміт неодноразово змінювався (а.с. 16).

Відповідно до розрахунку наданого позивачем до заяви про зменшення позовних вимог, заборгованість відповідача станом на 25.01.2021 року складає 765,89 грн., яка складається із заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач, як на підставу стягнення 765,89 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у позові посилається на Умови та правила надання банківських послуг, які почали діяти з 01.03.2019 року та в яких зазначив, що проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості для карти «Універсальна» - 86,4 %. Отже, складовою розрахунку вказаної суми є відсоток (86,4 %) який впливає на розрахунок вказаних сум.

Однак, заява підписана відповідачем у 2007 році, і з наданих матеріалів справи не вбачається, що він погоджується з Умовами та правилами, які діють з 01.03.2019 року, тобто, позивач самостійно застосував відсоток, який впливає на розрахунок заборованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 у розмірі 765,89 грн.

Згідно правового висновку Великої палати Верховного суду, викладеного в постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), слідує, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Враховуючи викладене, стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 у розмірі 765,89 грн. не підлягає задоволенню, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_1 просила застосувати строки позовної давності до позовних вимог за період з 14.11.2007 року по 19.10.2017 року, оскільки строк позовної давності починається з 19.10.2017 року. Суд вважає необхідним у задоволенні клопотання відповідачки відмовити, оскільки матеріалами справи підтверджується, що вона протягом всього строку з моменту укладення кредитного договору вчиняла дії, у тому числі для погашення боргу, що вона також підтвердила у відзиві на позовну заяву про стягнення заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02.03.2021 року.

Суддя А.В. Слісар