Провадження № 2/742/1328/21
Єдиний унікальний № 742/3027/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого-судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Як вказує в позовній заяві позивач, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 04 серпня 2018 року, який зареєстрований Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім`ї неможливе через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. В зв`язку з чим позивачем і подано позов про розірвання шлюбу, стягнення з відповідача судових витрат та витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

28.09.2021 на адресу суду ОСОБА_2 надіслав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в якому позов в частині розірвання шлюбу визнає повністю, проте просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 200 грн, оскільки такий є неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних робіт та ціною позову.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, але подали до суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 серпня 2018 року, який зареєстрований Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, відповідно до свідоцтва про шлюб виданого того ж дня серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 06 лютого 2019 року вбачається, що сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.ч.3,4 ст. 56 СК України.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача.

У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розлученні, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу.

Крім того, вирішуючи питання про розподіл витрат, суд враховує, що згідно ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ч.1,2 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу (ч.1,3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв"язку з тим, що позовні вимоги задоволено, відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову відповідно до дублікату квитанції №0.0..1 від 06.08.2021, що становить 454,00 грн, а інші 454,00 грн стягнути з відповідача ОСОБА_2 .

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

На зазначене звернула увагу Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що представником ОСОБА_1 у даній справі був адвокат Терещенко Л.В., яка діяла на підставі ордеру серії ЧН 109217 (а.с.17). На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ОСОБА_4 надано розрахунок суми судових витрат, які сторона позивача, ОСОБА_1 понесла та очікує понести у зв`язку із розглядом справи про розірвання шлюбу /згідно договору про надання правничої допомоги від 01.08.2021, додатку №1 до даного договору/, відповідно до яких адвокатом було витрачено робочий час, а саме: робочий час витрачений на з`ясування обставин справи з клієнтом, з урахуванням складності справи 1 год, збирання та оцінка доказів 1год, складання позовної заяви 2 год, вивчення матеріалів справи 1 год, участь у судових засіданнях (орієнтовно): 1 год, що в загальному розмірі складає: 6 год. та становить на думку адвоката 3000 грн.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З врахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги понесеної ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи та вважає, що такі витрати у розмірі 3000,00 грн понесені у зв`язку із розглядом справи в Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області підлягають зменшенню до 1000, 00 грн, оскільки такі витрати були значно завищені адвокатом, не є співмірними із складністю справи, не були необхідними, їй як досвідченому адвокату із значним юридичним стажем потрібно значно менше часу, ніж це зазначено нею в розрахунках, для консультацій позивача, вивчення документів позивача, складання позовної заяви, яка не міститься посилань на значну кількість нормативної бази, та і взагалі перебування адвоката в судових засіданнях, які здійснювалися у його відсутності, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України, керуючись ст.ст. 247, 263-265, 280, 354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 04 серпня 2018 року Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 214 р о з і р в а т и.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , судовий збір по справі у розмірі 454,00грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , 50% відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову згідно квитанції №0.0..1 від 06.08.2021, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «ОСОБА_6 ».

Шлюб вважати припиненим в день набрання даним рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО