Справа № 426/1275/15-ц
УХВАЛА

іменем України

02 березня 2021 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Река А.С.,

за участю секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 426/1392/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача, посилаючись на те, що рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 10 вересня 2015 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Всеукраїнський банк розвитку» ( Код ) було стягнуто заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.123164.006 від 17 квітня 2013 року в сумі 2988,24 грн.

24 грудня 2015 року Національний банк України прийняв рішення про відкликання ліцензії у ПАТ «ВБР» та ліквідацію банку. Згідно публікації у газеті «Голос України» № 248 (6252) від 29 грудня 2015 року, ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» перебуває на стадії ліквідації.

06 лютого 2018 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір № 103. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № ICKGMCUI.154828.004 від 05 травня 2014 року.

У зв`язку з вищевикладеним, заявник просить суд замінити стягувача ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» на правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за виконавчими листами у цивільній справі № 426/1275/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у судове засідання не з`явився, про час дату та місце розгляду був повідомлений належним чином, в заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив розглянути заяву за його відсутності (а.с. 4).

Представник ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України та ч.1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», про причини неявки відомостей не надходило (а.с. 38-40, 46-47).

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів цивільної справи № 426/1275/15-ц вбачається, що 17 квітня 2013 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ICKGMCUI.123164.006, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3600 гривень на рахунок № НОМЕР_1 , зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36% річних(а.с. 3-5 провадження 3/426/656/15).

Заочним рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 10 вересня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Всеукраїнський банк розвитку» ( Код ) заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.123164.006 від 17 квітня 2013 року в сумі 2988,24 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) 24 коп. (а.с. 39-40 провадження 3/426/656/15).

У відповідності до Договору № 103 Про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 06 лютого 2018 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» відступив шляхом продажу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», яка набула у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначних цим договором (а.с. 16 - 19).

Відповідно до копії витягу з Додатку № 1 до Договору № 103 про відступлення прав вимоги, до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за кредитним договором № ICKGMCUI.123164.006 від 17 квітня 2013 року (а.с. 15).

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) (а.с. 15).

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» стало правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку».

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 закону «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, провадження № 61-26197св18.

Виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку про необхідність заміни стягувача з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 442, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112 про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 426/1392/15-ц - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» по цивільній справі № 426/1275/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.С. Река