ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

15 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 646/2570/20

провадження № 22-ц/818/5521/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Тичкової О.Ю., Маміної О.В.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 липня 2021 року, ухвалене суддею Шелест І.М., -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування позову зазначає, що 17.11.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, останній отримав кредит у розмірі 9 000,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. На момент смерті позичальника та на час відкриття спадщини разом з останнім проживав ОСОБА_1 , який є спадкоємцем та вважається таким, що прийняв спадщину, до складу якої входять всі права і обов`язки спадкодавця, в тому числі обов`язок повернення заборгованості за кредитом. 21.11.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» направлена претензія кредитора до Першої Харківської державної нотаріальної контори, але згідно відповіді від 22.02.2019 року, спадкоємці ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк». Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 17.11.2008 року становить 8 747, 86 грн., яка складається з: 8747, 86 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Тому, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 , як спадкоємця померлого боржника ОСОБА_2 , заборгованість у розмірі 8 747, 86 грн., а також судові витрати у розмірі 2102 грн.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 липня 2021року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі посилається на те, що жодних доказів, що відповідач по справі на момент відкриття спадщини не мешкав із спадкодавцем (позичальником) матеріали справи не містять. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Також зазначає, що суд першої інстанції не перевірив кому на праві власності належить будинок, в якому проживав спадкодавець ( ОСОБА_2 ) на день його смерті.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 просить рішення суду залишити без змін, в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Зазначає, що відповідно копії договору довічного утримання на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 03.03.1995 року (інша 1/2 частина даного будинку належить на праві власності іншим стороннім особам - сусідам) право власності належить саме ОСОБА_1 , а не спадкодавцю ОСОБА_2 . Тобто, посилання Банку на той факт, що оскільки відповідач та спадкодавець мешкали(та були зареєстровані) в одному будинку то і спадкоємцем є саме відповідач ОСОБА_1 безпідставні. Крім того, Банком не враховано, що на ім`я ОСОБА_2 ні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ні в Реєстрі прав власності на нерухоме майно - майно за ОСОБА_2 не зареєстровано. Також вказує, що був позбавлений надати докази до суду першої інстанції, оскільки він не приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо кола спадкоємців після померлого ОСОБА_2 , відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, наявність спадкового майна та його вартість.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитися з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 17.11.2008 року ОСОБА_2 заповнив та підписав заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк». З тексту заяви вбачається, що відповідач виявив бажання отримати платіжну кредитну картку «Універсальна», з встановленням платіжного ліміту 9 000 грн. Своїм підписом відповідач погодився з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с. 37).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на час смерті позичальника ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.11.2008 року року становить 8 747,86 грн., яка складається з: 8 747, 86 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, з розрахунку, наданого позивачем вбачається, що ОСОБА_2 припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість.

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 01.02.2018 року.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Матеріали справи свідчать, що позивач надав копії паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно яких вбачається місце реєстрації померлого позичальника та відповідача по справі: АДРЕСА_1 .

21.11.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направлена претензія кредитора до Першої Харківської державної нотаріальної контори в порядку вимог ст.1281 ЦК України, згідно якої кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, Перша Харківська державна нотаріальна контора на підставі листа АТ КБ «ПриватБанк» кредиторські вимоги були долучені до спадкової справи, про що зроблений запис у Книзі обліку спадкових справ № 1673.

11.09.2019 позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1 був направлений лист-претензія, в якому зазначалося про необхідність звернення відповідача до будь-якого відділення банку міста для сплати заборгованості за кредитом, яка утворилася за ОСОБА_2 та на момент смерті останнього становила 8747,86 грн. (а.с. 44).

ОСОБА_2 адресу проживання в заяві на отримання кредиту (а.с. 14) зазначав АДРЕСА_1 .

Матеріали справи свідчать, що позивач надав копії паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно яких вбачається місце реєстрації померлого позичальника та відповідача по справі: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Доказів того, що відповідач відмовився від спадщини матеріали справи не містять.

Отже, відповідач, який є сином померлого ОСОБА_2 є таким, що прийняв спадщину.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за кредитом у сумі 8747,86 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

До позовної заяви позивачем додано витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів льготного періоду».

Наведені Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, позичальником не підписані.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розуміла відповідач, була ознайомлений і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

У постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також указала на мінливість Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливість використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

За наведених обставин відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_2 АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Відповідно до ч.4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Із наданих позивачем доказів тільки Анкета-заява містить підпис відповідача. Водночас, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору, в указаній заяві відсутні будь-які дані стосовно зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом та інших істотних умов.

З виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_2 фактично користувався кредитними коштами, поповнював рахунок, здійснював інші платежі та погашав заборгованість за кредитом.

З матеріалів справи, а саме із розрахунку заборгованості, наданого Банком вбачається, що відсотки за кредитом погашалися за рахунок кредитних коштів, в той час як процента ставка договором не передбачена.

Сума, яку просить стягнути банк у якості заборгованості за кредитним договором значно перебільшує суму, яка була віднесена на погашення відсотків, отже, колегія суддів вважає, що сплачені відповідачем грошові кошти на погашення кредиту Банк неправомірно відносив на погашення процентів, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити саме з цих мотивів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 липня 2021 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна

Повний текст постанови виготовлено 28 грудня 2021 року