Справа № 159/7591/21
Провадження № 2-о/159/206/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Шергіної Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Шокот С.Т.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад заяви

23.12.2021 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , заявник) звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 , заінтересована особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборони ОСОБА_3 наближатись за 10 (десять) метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 та заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заява мотивована тим, що заявник потерпає від фізичного та психологічного домашнього насильства з боку свого чоловіка ОСОБА_3 вже тривалий час. Це погрози, залякування, приниження і образи нецензурними словами, а також застосування фізичного насильства, в тому числі в присутності дітей. Протягом 2020 2021 років ОСОБА_3 неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 . Незважаючи на заходи адміністративного впливу ОСОБА_3 своєї поведінки не змінює і надалі продовжує вчиняти протиправні дії щодо заявниці. Побоюючись продовження домашнього насильства заявниця просила вжити дієвих заходів для її захисту.

Позиція учасників провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 уточнила заявлені вимоги, просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборони ОСОБА_3 наближатись за 10 (десять) метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 . Додатково пояснила, що станом на день розгляду справи вони разом із ОСОБА_3 не проживають, адже з метою збереження свого фізичного і психічного здоров`я вона вимушена проживати з дітьми у матері. Також зазначила, що прояви агресії з боку ОСОБА_3 тривають майже постійно. Вона перебуває у страху за своє здоров`я і життя.

Представники заявниці адвокат Чих О.В. у судовому засіданні заявлені вимоги про видачу обмежувального припису підтримала і просила їх задовольнити. Зокрема, висловила думку, що зібрано достатньо доказів протиправної поведінки ОСОБА_3 , який систематично чинить відносно дружини психологічне, фізичне, економічне насильство. Існують ризики продовження такої поведінки і в майбутньому. З метою протидії домашньому насильству відносно заявниці, збереження фізичного і психологічного здоров`я останньої слід застосувати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3

ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечив щодо видачі обмежувального припису. Пояснив, що конфлікт між ним та ОСОБА_1 не виходить за межі побутових відносин без ознак домашнього насильства. Вважає, що підставою конфліктів є неналежна поведінка саме ОСОБА_1 .

Рух справи в суді.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2021 (в день надходження заяви) відкрито провадження у справі, розгляд справи по суті призначено в межах 72 годин на 13:00 год 24.12.2021.

За клопотання представника заявниці судове засідання було відкладено на 11:00 год 28.12.2021.

Справу розглянуто в порядку окремого провадження відповідно до вимог статті 350-1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувають в шлюбі з 17.08.2016.

Подружжя із дітьми проживало разом за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом останнього місяця ОСОБА_1 вимушено проживає у матері в смт. Люблинець.

ОСОБА_1 неодноразово зверталась на спец-лінію «102» до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області відносно вчинення щодо неї неправомірних дій ОСОБА_3 , зареєстрованих в Інформаційно-телекомунікаційній системі Інформаційного порталу Національної поліції (далі - ІТС ІПНП).

Крім того, 13.11.2021 в ІТС ІПНП за № 18188 зареєстроване звернення зі служби «102» від екстреної медичної допомоги про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , чоловік побив дружину, поводив себе агресивно та погрожує фізичною розправою; діагноз: забій м`яких тканин спини, параобітальна гематома правого ока.

Згідно із витягом з єдиної інформаційної системи судової влади України у 2021 році до суду скеровано шість протоколів про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень пов`язаних з домашнім насильством.

Постановами Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.07.2020 (справа № 159/3404/20), від 11.09.2020 (справа № 159/3439/20), від 16.08.2021 (справа № 159/3532/21) та від 19.10.2021 (справа № 159/5354/21) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зібрані у справі докази, оцінюючи докази, зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог.

Відповідно до статті 4 ЦПК України та статті 20 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина друга); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя).

Оцінивши докази у їх сукупності, врахувавши факти притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність ризиків, щодо вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем проживання заявниці.

Зібрані у справі докази, на думку суду, свідчать про наявність психологічного насильства у вигляді принижень та залякувань, які чинить ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_1 , та викликали у останньої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість. За таких обставин, суд вважає, що заявник, як жертва домашнього психологічного насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Керуючись наведеним, суд вважає за необхідне видати стосовно ОСОБА_3 обмежувальний припис, яким заборонити йому перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Встановити строк дії обмежувального припису 3 (три) місяці.

Що стосується інших вимог ОСОБА_1 про заборону наближення до місця навчання, роботи, інших місць частого відвідування, а також, заборону вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, то на переконання суду, вони з огляду на конкретні обставини в цій справі, є не виконуваними та відповідно будуть не дієвими.

Розподіл судових витрат

На підставі частини третьої статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 259, 350-1 - 350-6 ЦПК України, статтями 1, 3, 21, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді обмеження, яким заборонити йому перебувати у місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Обмежувальний припис видати строком на 3 (три) місяці.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити Ковельському РУП ГУНП у Волинській області для взяття ОСОБА_3 на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а оскарження не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Дата складання судового рішення 28.12.2021.

Суддя Ковельського

міськрайонного суду Юлія ШЕРГІНА