Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1356/20 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія 3 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Ляшук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 279/1356/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності, виділення в натурі у власність частини житлового будинку та земельної ділянки, визнання права власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Волкової Н.Я. в м. Коростені,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою, виділити їй в натурі та визнати право власності на приміщення кладової 1-2 площею 3,3 кв.м, коридору 1-1 площею 4,1 кв.м, веранди 1-7 площею 8,1 кв.м, кухні 1-3 площею 10,9 кв.м, кімнати 1-6 площею 10,5 кв.м та земельну ділянку, необхідну для обслуговування даних приміщень; виділити в натурі та визнати за відповідачем право власності на кімнату 1-4 площею 8,3 кв.м, кімнату 1-5 площею 18,1 кв.м та необхідну для їх обслуговування земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що сторони, перебуваючи в шлюбі, 04.12.2002 року на підставі договору дарування отримали в дар в рівних частках житловий будинок АДРЕСА_1 . 13.06.2005 року вони отримали Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЖТ №064609 площею 0,0898 га кадастровий номер :02:037:0052. Вказує, що в даний час спільне користування майном не можливе, оскільки з відповідачем з цього приводу постійно виникають конфлікти, в добровільному порядку поділити будинок не вдається.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомир від 16 червня 2021 року позов задоволено частково.

Виділено ОСОБА_1 в натурі 51/100 (п`ятдесят одну соту) частину житлового будинку АДРЕСА_1 вартістю 236034,00 (двісті тридцять шість тисяч тридцять чотири) гривні, яка складається з приміщень 1-1 коридору площею 4,10 кв.м, 1-2 кладової площею 3,30 кв.м., 1-3 кухні площею 10,90 кв.м, 1-4 кімнати площею 8,30 кв.м, «а» ганок, «Г» гаражу, «Б46/100» 46/100 частин сараю, що становить окремий об`єкт нерухомості.

Для забезпечення доступу ОСОБА_1 до виділеної частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:037:0052 площею 0,0898 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виділено в натурі земельну ділянку загальною площею 449,0 кв.м (0,0449 га), яка проходить по точках: 26-25-24-23-22-21-20-19-18-17-16-15-14-13-1-2-3-4-5-6-26, зі сторонами:1.41м- 2,66м- 0,31м- 7,11м-1 1,м- 4,66м- 4,62м -7,36м - 3,0м -4,65м - 4,0м - 4,54м - 14,92м - 12,5м- 16,60м - 0,25м - 5,28м- 22,40м - 4,36м - 9,18м.

Виділено ОСОБА_2 в натурі 49/100 (сорок дев`ять сотих) частин житлового будинку АДРЕСА_1 вартістю 224466,00 (двісті двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят шість) гривень, яка складається з 1-5 кімнати площею 18,10 кв.м, 1-6 кімнати площею 10,50 кв.м, 1-7 веранди площею 08,10 кв.м, «Б54/100» 54/100 частин сараю, «Т» туалет, що становить окремий об`єкт нерухомості.

Для забезпечення доступу ОСОБА_2 до виділеної частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:037:0052 площею 0,0898 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виділено в натурі земельну ділянку загальною площею 449,0 кв.м (0,0449 га), яка проходить по точках: 7-6-26-25-24-23-22-21-20-19-18-17-16-15-14-13-12-11-10-9-8-7, зі сторонами: 1,04м - 9,18м 1,41м 2,66м - 0,31м - 7,11м - 1,0м - 4,66м - 4,62м - 7,36м - 3,0м - 4,65м - 4,0м - 4,54м - 14,92м - 6,94м - 0,46м - 19,54м - 6,95м - 19, 66м - 14,79м.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5784 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні відхилення від ідеальних часток.

Для забезпечення ізольованого користування виділеними приміщеннями зобов`язано ОСОБА_1 провести наступні ремонтно-будівельні роботи: в зовнішній стіні головного фасаду житлового будинку (літ, «А»), житловій кімнаті №1- 6 (площею Ш,5 кв.м) демонтувати віконний блок, пробити дверний проріз з подальшим влаштуванням зовнішнього дверного блоку із штукатуренням укосів; між кухнею № 1-3 (площею 10,9 кв.м) та житловою кімнатою №1-6 (площею 10,5 кв.м) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін, коридором № 1-1 (площею 4,1 кв.м) та верандою № 1-7 (площею 8,1 кв.м) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін; між кухнею № 1-3 (площею 10,9 кв.м) та житловою кімнатою № 1-4 (площею 8,3 кв.м) демонтувати суміжну перегородку; у кухні № 1-3 (площею 10,9 кв.м) передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з кухні на житлову кімнату; у житловій кімнаті № 1-4 (площею 8,3 кв.м) передбачити заходи щодо влаштування електрифікованої кухні-ніші (влаштування систем електропостачання, каналізації, водопостачання, примусової вентиляції).

Для забезпечення ізольованого користування виділеними приміщеннями зобов`язано ОСОБА_2 провести наступні ремонтно-будівельні роботи: між житловою кімнатою № 1-5 (площею 18,1 кв.м) та житловою кімнатою № 1-6 (площею 10,5 кв.м), житловою кімнатою № 1-6 (площею 10,5 кв.м) та верандою №1-7 (площею 8,1 кв.м) пробити новий дверний проріз з подальшим влаштування внутрішнього дверного блоку із штукатуренням укосів; житловою кімнатою № 1-4 (площею 8,3 кв.м) та житловою кімнатою № 1-5 (площею 18,1 кв.м) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін; у веранді № 1-7 (площею 8,1 кв.м) передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з веранди на кухню (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання, газопостачання).

Право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 та господарські будівлі і споруди, земельну ділянку з кадастровим номером :02:037:0052 площею 0,0898 га по АДРЕСА_1 припинено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про виділення їй в натурі спірного майна за варіантом судової експертизи № 2.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що доцільним буде поділ житлового будинку в натурі згідно з другим варіантом судової експертизи, оскільки в такому випадку буде виділено у власність практично рівнозначну квадратуру будинку як позивачу, так і відповідачу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник адвокат Дубенчук Л.В. доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити. Пояснили, що просять виділити в натурі позивачці спірне майно за другим варіантом судової експертизи або поміняти місцями співвласників щодо виділеного майна за варіантом №3.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Рупс В.О. до апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не є перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Загальні положення про право спільної власності викладені у главі 26 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 04.12.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Добролежею Л.Г., зареєстрованого за №7643 серія ВАС №127560, сторони є власниками в рівних частках (по 1/2) будинку АДРЕСА_1 . Вказаний будинок загальною площею 63,3 кв.м, житловою 36,9 кв.м, має веранду, коридор, кладову, кухню, три житлові кімнати. До будинку належать хлів, туалет, огорожа, гараж.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЖТ №064609 від 13.06.2005 року сторони є власниками земельної ділянки площею 0,0898 га кадастровий номер :02:037:0052, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомир від 16 червня 2021 року від 10 червня 2020 року, у справі призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи.

Із висновку експерта № 260/02-2021 від 26 лютого 2021 року вбачається, що виділити ізольовані квартири відповідно до часток співвласників в розмірі 1/2 та 1/2 частки у житловому будинку по АДРЕСА_1 не вбачається можливим.

При цьому, експертом запропоновано 6 можливих варіантів поділу житлового будинку та земельної ділянки.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У постанові Верховного Суду України 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».

Судом першої інстанції обґрунтовано обрано третій варіант, запропонований експертом, так як виділ часток є максимально наближеним до розміру часток у праві спільної часткової власності 51/100 і 49/100частки. Розмір компенсації за відступ від ідеальних часток будинку і вартості будівель та споруд є найменшим 5 784 гривні порівняно з іншими варіантами. Судом також враховано можливість доступу до комунікацій та виходу з садиби, цей варіант є найменш затратним при виділі часток в натурі, враховує факт наявності у сторін іншого житла та їх інтереси при користуванні спірним майном.

Суд першої інстанції, виходячи з принципу розумності та справедливості, обрав варіант найбільш оптимальний та збалансований по відношенню до прав та інтересів кожного із сторін у справі. Крім того, суд виходив із наявних можливостей виділу часток та мінімальних витрат, необхідних для переобладнання приміщень, належним сторонам у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо поділу спірного майна між 2-м та 3-м варіантами судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 260/02-2021 від 26 лютого 2021 року. В інших варіантах поділу, визначених експертом, сторони не зацікавлені.

В апеляційній скарзі позивач зазначає на виділенні їй нерухомого майна відповідно до варіанту №2 судової експертизи № 260/02-2021.

Колегія суддів вважає, що доводи в апеляційній скарзі не можуть бути враховані, оскільки 2-й варіант поділу по відношенню до 3-го варіанту передбачає значно більше відхилення від ідеальних часток по площі в житловому будинку і по вартості будівель та споруд 56/100 і 44/100, розмір компенсації становить 27 096гривень.

Вимоги позивача про виділення їй 56/100 частки в домоволодінні колегія суддів вважає необґрунтованими ще й тому, що вона у спірному будинку не проживає, має на праві власності інше житло квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Натомість відповідач постійно проживає у спірному будинку.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що їй виділено приміщень житлового будинку на 10,1 кв.м. менше, а загальна частка приміщень є більшою не заслуговують на увагу, оскільки позивач не врахувала частку, виділених як їй так і відповідачу, господарських будівель та споруд.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач на надала вагомих, достовірних та достатніх доводів, стосовно виділення їй 56/100 частин спірного будинку в натурі згідно варіанту №2 експертного висновку для першого співвласника.

Пояснення сторони позивача в суді апеляційної інстанції щодо того, щоб поміняти сторони (співвласників) між собою, залишивши третій варіант поділу спірної нерухомості, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки переобладнання, які необхідно здійснити кожній із сторін є наближено однаковими.

Разом з тим для ізольованого користування житловим приміщенням позивачці необхідно, зокрема, демонтувати віконний блок, пробити дверний проріз з подальшим влаштуванням зовнішнього дверного блоку із штукатуренням укосів.

Для відповідача у запропонованому варіанті залишено облаштований вхід у житло.

А тому, зважаючи на те, що відповідач постійно проживає у спірному будинку та користується ним, то йому необхідний щоденний доступ до житла поряд з проведенням ремонтних робіт за запропонованим варіантом експертизи.

В свою чергу доступ до будинку через віконний проріз унеможливить належне користування відповідачем будинком на певний період.

Натомість, позивачка у спірному будинку не проживає, а тому проведення ремонтних робіт та їх тривалість не вплине на комфортність її умов.

У своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції позивачка зазначила, що проведення ремонтно-будівельних робіт для відповідача є легшим ніж для неї, а тому вона хотіла виділити у свою власність частину будинку, виділену відповідачу. При цьому позивачка пояснила, що свою частину будинку хоче облаштувати для дочки.

З матеріалів справи вбачається, що у сторін є спільна дочка, якій 15 років (а.с.7), тому колегія суддів вважає, що проведення ремонту не є нагальним.

До того ж, виходячи із рівності обов`язків батьків по відношенню до своїх дітей, відповідач також може, за домовленістю, надати допомогу у проведенні ремонтно-будівельних робіт для проживання свої дочки.

Доводи позивачки, що гараж потрібен відповідачу, оскільки він має автомобіль, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач рішення суду не оскаржував, що означає, що він погодився з ним.

Отже, враховуючи наведені вище обставини, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про поділ житлового будинку згідно варіанту №3 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 26 лютого 2021 року.

Апеляційний суд вважає, що вказані висновки суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом першої інстанції правильно застосовано.

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10.09.2021.

Головуючий Судді