Справа № 203/661/21
Провадження № 2-з/0203/22/2021
УХВАЛА

04 березня 2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75; ), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рохман Л.А. (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 10) про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним спадкового договору, скасування запису про обтяження,

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась Дніпровська міська рада з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рохман Л.А., в якій просить суд:

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь територіальної громади міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :06:046:0035;

- визнати недійсним спадковий договір укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 09.06.2020 року, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рохман Л.А. за реєстровим № 361;

- скасувати запис про обтяження за номером: 36801763, що зареєстрований на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 52570792 від 09.06.2020 року та припинити заборону на нерухоме майно, що виникла відповідно до спадкового договору укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 09.06.2020 року, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рохман Л.А. за реєстровим № 361.

Разом з позовом позивач подав суду заяву про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 18 лютого 2021 року була повернута заявнику, оскільки не відповідала вимогам ст. 151 ЦПК України.

02 березня 2021 року позивач повторно подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

- накласти арешт на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку по АДРЕСА_4 (кадастровий номер :06:046:0035), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на земельну ділянку по АДРЕСА_4 (кадастровий номер :06:046:0035);

- заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, інші дії, передбачені чинним законодавством України), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо земельної ділянки по АДРЕСА_4 (кадастровий номер :06:046:0035.

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що предметом позову є земельна ділянка по АДРЕСА_4 (кадастровий номер :06:046:0035). Спірний об`єкт нерухомого майна, а саме земельна ділянка з кадастровим номером :06:046:0035 перебувала у користуванні теперішнього власника ОСОБА_2 на підставі договору оренди землі від 28.09.2006, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П. за реєстровим № 7636, який був укладений терміном на п`ятнадцять років для обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд, які належали ОСОБА_2 на той час на праві приватної власності. Згодом ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2015 продав належне йому домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_1 , яка, у подальшому зареєструвала право приватної власності на підставі підробного рішення Дніпровської міської ради від 19.04.2017 р. №164/31 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:046:0035. Через деякий час, ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2017 придбав у неї земельну ділянку з кадастровим номером :06:046:0035 та на підставі договору купівлі-продажу від 26.10.2018 набув права власності на раніше належне йому домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . Договір оренди укладений між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_2 від 28.09.2006 року є чинний до теперішнього часу. Також, 06.06.2020 р. ОСОБА_2 було укладено з ОСОБА_3 спадковий договір та накладено заборону на нерухоме майно. Наявний запис про арешт внесений на підставі спадкового договору може бути припинений у будь-який момент за бажанням сторін спадкового договору. Відповідачами по справі було здійснено правочини щодо набуття та відчуження нерухомого майна з порушенням норм чинного законодавства. У разі, якщо до закінчення розгляду спору у цій справі нерухоме майно буде реалізовано, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Таким чином, на даний час єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивача є вжиття заходів забезпечення даного позову.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, вивчивши доводи заявника, а також подані матеріали, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Це положення також закріплено у статтях 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, які згідно з ст. 9 Конституції України, є складовою національного законодавства.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Так, позов забезпечується, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

З огляду на викладене, враховуючи, що між сторонами виник спір щодо власності на спірне це майно та дійсності правочинів, а також беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову у справі, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак і до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що втрачається як такий правовий сенс звернення до суду, порушується гарантований Конституцією України та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року принцип ефективного захисту прав громадян. Фактично, з можливим відчуженням спірного майна, позивач повністю позбавляється можливості відновити свої права на нерухоме майно в обраний ним спосіб захисту.

Тому суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких і звернувся до суду.

Таким чином, з огляду на викладене вище, з урахуванням обсягу позовних вимог, а також встановивши відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам та їх співмірність, суд доходить висновку, що заява Дніпровської міської ради про забезпечення позову підлягає задоволенню повністю.

Також суд зазначає, що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 154, 157, 258-261 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75; ), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рохман Л.А. (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 10) про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним спадкового договору, скасування запису про обтяження задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку по АДРЕСА_4 (кадастровий номер :06:046:0035), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на земельну ділянку по АДРЕСА_4 (кадастровий номер :06:046:0035).

Заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, інші дії, передбачені чинним законодавством України) щодо земельної ділянки по АДРЕСА_4 (кадастровий номер :06:046:0035.

Ухвалу для виконання направити сторонам, державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох років від дня її постановлення.

Суддя Ф.М. Ханієва