Справа № 148/8/19
Провадження №2/148/204/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , Тульчинської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 та Михайлівської сільської ради, третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 та ОСОБА_8 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що він народився та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що до 15.04.1991 відносився до категорії колгоспних дворів. Постійно проживаючи у вищевказаному житловому будинку, він проводив у ньому ремонтні роботи, добудовував житлові та нежитлові приміщення, так як вважав, що являється членом колгоспного двору.

В 2017 році йому стало відомо, що його батьки отримали свідоцтво про право власності на житловий будинок в розмірі 1/2 частки у кожного з них. Дане свідоцтво було видане відповідно до рішення виконкому Михайлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 19 від 15.04.2011 " Про оформлення права приватної власності на кожного члена колишнього колгоспного двору по АДРЕСА_1 " на підставі розгляду заяв членів колишнього колгоспного двору ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

Між тим, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Враховуючи, що він був членом колгоспного двору і не втратив права в його майні, тому він має право на 1/3 частину майна, яке належало колгоспному двору і зберіглося після його припинення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько ОСОБА_9 помер.

06.06.2018 рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області рішення виконкому Михайлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 19 від 15.04.2011 "Про оформлення права приватної власності на кожного члена колишнього колгоспного двору по АДРЕСА_1 " було визнано недійсним.

Відтак, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_6 порушує його права, як співвласника житлового будинку.

Вказані обставини змусили його звернутись з даним позовом до суду. Просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.05.2011, видане на ім`я ОСОБА_6 і ОСОБА_9 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду 12.02.2020 до участі в справі в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Ухвалою суду 09.04.2021 до участі в справі в якості правонаступника відповідача - Михайлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької областізалучено Тульчинську міську раду.

Ухвалою суду 03.06.2021 до участі в справі в якості правонаступника співвідповідача - ОСОБА_8 залучено ОСОБА_7 .

В судове засідання 22.12.2021 позивач не з`явився. В судовому засіданні 02.07.2021 позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задовольнити. Також представник позивача зазначив, що підстав для застосуваня строків позовної давності немає, так як рішення суду, яким скасовано рішення сільської ради, яким видано оскаржуване свідоцтво, прийнято лише 06.06.2018.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання 22.12.2021 не з`явилась, її представник ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала та просить застосувати строк позовної давності. Також представник відповідача додала, що житловий будинок не відносився до категорії колгоспного двору, а померлий ОСОБА_9 був робітником. В матеріалах справа наявний відзив, згідно якого відповідач просить застосувати строк позовної давності та відмовити у позовних вимогах.

Співвідповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та просить застосувати строк позовної давності. В матеріалах справа наявний відзив, згідно якого вона просить застосувати строк позовної давності та відмовити у позовних вимогах, посилаючись на то, що позивачу було відомо, що батьки оформляють документально право власності на будинок, так як у 2010-2012 роках проводили газифікацію будинку. Позивач на той час проживав з батьками і приймав активну участь, як у газифікації будинку, так і у виготовленні правовстановлюючого документу на будинок.

Відповідач- представник Тульчинської міської ради в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог та просила відмовити в задоволенні позову.

Співвідповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення, відомостей про причину її неявки до суду не надала.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутность нез`явившихся учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії рішення Михайлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 19 від 15.04.2011 "Про оформлення права приватної власності на кожного члена колишнього колгоспного двору по АДРЕСА_1 " (а.с.6 т.1), виконком сільської ради вирішив, зокрема: 1. Оформити право приватної (спільної, часткової) власності на житловий будинок, розташований за адресою: с.Михайлівка, Тульчинський району на кожного члена колишнього колгоспного двору в рівних частках за ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ; 2. Видати свідоцтво про право приватної (спільної, часткової) власності згідно п.1; 3. Тульчинському бюро технічної інвентаризації провести відповідну державну реєстрацію права власності.

На підставі вищевказаного рішення виконавчий комітет Михайлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області видав свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.05.2011 серія НОМЕР_1 , яке було того ж дня зареєстроване КП "Тульчинське МБТІ", відповідно до якого за ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було оформлено право спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі по 1/2 частці на кожного, про що свідчить копія відповідного свідоцтва (а.с.7 т.1) та копія витягу про державну реєстрацію прав від 05.05.2011 №29865585 (а.с.57 т.2).

Згідно копії свідоцтва про смерть від 05.09.2017 серія НОМЕР_2 (а.с.8 т.1), ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Михайлівка, Тульчинського району, Вінницької області помер ОСОБА_9 .

Згідно копії спадкової справи №634/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 (а.с.2-87 т.2) вбачається, що 05.09.2017 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , 26.10.2017 ОСОБА_8 , а 07.09.2017 ОСОБА_1 звернулися до Тульчинської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. 05.09.2017 відбулася реєстрація спадкової справи спадкодавця ОСОБА_9 . Також державним нотаріусом Сухомлин О.А. 17.01.2021 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, серед яких три зареєстровано в реєстрі за №1-96, №1-99, №1-101 на 1/4 частку на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на спадщину, яка складається з 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Того ж дня державним нотаріусом проведена відповідна реєстрація.

Згідно копії заочного рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 06.06.2018, справа №148/404/18, яке набрало законної сили 09.07.2018 (а.с.9-11 т.1) визнано недійсним рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 19 від 15.04.2011 "Про оформлення права приватної власності на кожного члена колишнього колгоспного двору по АДРЕСА_1 ". Також дане рішення було мотивовано тим, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Оскільки позивач є членом колгоспного двору, майно якого зберіглося після припинення його існування, є таким, що не втратив права у цьому майні та є співвласником цього майна, як і його батьки.

Подані співвідповідачем ОСОБА_10 архівні довідки (а.с.8, 9. т.3) суд до уваги не бере, так як вони не стосуються предмету даного спору.

Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Поняття права власності визначено ст. 316 ЦК України, згідно якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Також, згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Верховний Суд у свої постанові від 03.04.2018 у справі № 917/927/17 зазначив, що свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється. Свідоцтво про право власності не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності.

Правовстановлюючим документом у цьому випадку є недійсне рішення виконкому сільради «Про оформлення права приватної власності», на підставі якого видані відповідні свідоцтва та дійсність яких може бути підтверджена (не підтверджена) судом при вирішенні спору щодо дійсності рішення відповідного органу, на підставі якого було видано оскаржуване заявником свідоцтво.

Оскільки рішення про оформлення права власності правомірно визнано недійсним, то й документи, якими оформлюється відповідне право мають бути визнані недійсними також.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доводи представника відповідача ОСОБА_4 щодо того, що житловий будинок не відноситься до категорії колгоспного двору судом не досліджуються, оскільки дана обставина була досліджена судом під час розгляду справи №148/404/18, з приводу якого вже прийнято рішення, яке набрало законної сили.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що рішення Михайлівської сільської ради Тульчинського районного суду Вінницької області за № 19 від 15.04.2011, на підставі якого ОСОБА_6 та ОСОБА_9 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, визнано недійсним, тому й документ, яким оформлюється відповідне право має бути визнаний недійсним, в даному випадку це оспорюване свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке є таким, що порушує права позивача як співвласника майна колгоспного двору.

При цьому, не заслуговують на увагу посилання представника відповідача ОСОБА_4 , а також співвідповідача ОСОБА_3 на застосування строків позовної давності, оскільки визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно є лише наслідком визнаного недійсним рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 19 від 15.04.2011 "Про оформлення права приватної власності на кожного члена колишнього колгоспного двору по АДРЕСА_1 ", а тому до даних вимог строки позовної давності не застосовуються.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40грн, ( а.с.1 т.1), а саме, по 192,10 грн з кожного.

Також судом враховано, що ухвалою суду від 15.01.2019 (а.с.23 т.1) по даній справі в порядку забезпечення позову заборонено вчиняти будь-які дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на нерухоме майно, а саме, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою суду від 15.01.2019 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 20, 321 ЦК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 82, 141, ст.158, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , Тульчинської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.05.2011, видане виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради на ім`я ОСОБА_6 і ОСОБА_9 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути в рівних частках з Тульчинської міської ради, ідентифікаційний код в , місцезнаходження якої: вул.Миколи Леонтовича, 1, м.Тульчин, Вінницька область, 23600, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_7 , 1966 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн, по 192,10 грн (сто дев`яносто дві гривні 10 копійок) з кожного.

Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою суду від 15.01.2019 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.12.2021.

Суддя: