УХВАЛА

17 вересня 2021 року

Суддя Рівненського міського суду Харечко С.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент», Дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив Рівненська брама», ОСОБА_2 про визнання недійсним інвестиційного договору та акту приймання-передачі квартири, -

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду із позовом до Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент», Дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив Рівненська брама», ОСОБА_2 про визнання недійсним інвестиційного договору та акту приймання-передачі квартири.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2018 року у справі №308/11659/16-ц роз`яснено, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають, зокрема, з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками), пов`язаних з діяльністю такої особи, правами й обов`язками її учасників (засновників) (п.4 ч.1 ГПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій). Аналогічний за змістом припис закріплений у п.3 ч.1 ст.20 ГПК України у редакції, чинній з 15.12.2017 року. На вимоги учасника (засновника, акціонера, члена) юридичної особи про визнання недійсним укладеного цією юридичною особою договору поширюється юрисдикція господарського суду незалежно від того, чи заявлені іншими відповідачами у справі фізична особа як сторона оспорюваного договору та приватний нотаріус, який цей договір посвідчив.

З матеріалів цивільної справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу визнання недійсним інвестиційного договору від 17.10.2018 року укладеного між ДП «Град буд-Рівне» та ПП «Буд Кепітал Менеджмент» та визнання недійсним акту приймання-передачі укладено між ДП «Град буд-Рівне» та ПП «Буд Кепітал Менеджмент».

Згідно ст.1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» під інвестиціями слід розуміти всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) та/або досягається соціальний та екологічний ефект.

З урахуванням вищевикладеного, а також позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.09.2018 року у справі №308/11659/16-ц, суд дійшов переконання, що даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен розяснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 5 ст. 186 ЦПК України).

Керуючись ст. 19, 186, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент», Дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив Рівненська брама», ОСОБА_2 про визнання недійсним інвестиційного договору та акту приймання-передачі квартири.

Роз`яснити позивачу, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та відноситься до компетенції Господарського суду Рівненської області.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Харечко С.П.