Справа №295/6829/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,-

встановив

Позивач звернулась в суд із позовом, де зазначила, що рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 31.03.2016 року ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01.03.2016 року і до повноліття дитини.

Крім того, 16.01.2020 року Богунським районним судом м. Житомира ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 5833,90 грн.

Позивач зауважує, що боржник ухиляється від виконання обов`язку щодо сплати аліментів, а також додаткових витрат на дитину, внаслідок чого має заборгованість, яка станом на 01.03.2021 року становить 29 370,39 грн. та 23 335,60 грн. відповідно.

Посилаючись на положення ст. 196 СК України, яка визначає відповідальність за прострочення сплати аліментів, позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів з розрахунку за період з квітня 2019 року по лютий 2021 року в сумі 11 126,15 грн., пеню за прострочення сплати додаткових витрат на дитину, обраховану за період з листопада 2020 року по лютий 2021 року в сумі 7000,68 грн.

Ухвалою суду від 09.06.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників.

Судом встановлено наступні обставини.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Богунського районного суду м.Житомира від 31.03.2016 року з відповідача ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 01.03.2016 року і до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно рішення Богунського районного суду м.Житомира від 26.04.2019 року розмір аліментів змінено, з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки-розрахунку державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.03.2021 року становить 29 370,39 грн.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 16.01.2020 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 в сумі 5833,90 грн.

Державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) 25.11.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення відповідної суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем на підтвердження власних вимог докази - довідка розрахунок державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) про існування заборгованості, її розмір, приймаються судом як належні в доведення відповідних обставин.

Розрахунки суми пені є такими, що відповідають положенням ст. 196 СК України, а також математичним правилам розрахунку. Доказів на спростування відомостей про суму заборгованості по сплаті аліментів, періоду прострочення, розміру пені як взаємопов`язаної санкції відповідачем не надано.

На думку суду, доведення відсутності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, покладається саме на платника аліментів та не може непропорційно обтяжувати отримувача таких виплат.

З огляду на викладене підлягає до задоволення вимога про стягнення пені внаслідок прострочення сплати аліментів в розмірі 11 126,15 грн., нарахованої за період з квітня 2019 року по лютий 2021 року включно.

З приводу вимог про стягнення пені за прострочення сплати додаткових витрат на дитини суд зазначає таке.

Відповідно до ч.4 ст. 196 СК України у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов`язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми.

Як слідує зі змісту позовної заяви позивач не посилається на відповідну норму як підставу пред`явлення вимог про стягнення компенсаційних виплат за прострочення сплати додаткових витрат на дитину.

При цьому, у виниклому спорі положення ч. 4 ст.196 СК України підлягають до застосування на виконання завдань цивільного судочинства та поновлення порушених прав позивача.

Суд звертає увагу, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу.

Так у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків: «суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини».

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що згідно рішення Богунського районного суду м.Житомира від 16.01.2020 року з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини в сумі 5833,90 грн.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 14.04.2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

За змістом рішення відповідна сума стягнута одноразово як сукупність витрат, пов`язаних з лікуванням дитини, які зазнала сторона протягом 2018-2019 років.

У відповідності до абзацу другого частини четвертою статті 196 СК України платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обов`язок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі невстановлення такого строку - після спливу семи днів після пред`явлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив.

Надаючи аналіз наведеної норми слід зазначити, що формулювання «а в разі їх відсутності або у разі невстановлення такого строку - після спливу семи днів після пред`явлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив» встановлює неможливість визначення строку прострочення виконання зобов`язання саме з огляду на дату набрання рішенням законної сили. Пред`явлення позову передує судовому рішенню, а тому, при відсутності вказівки у рішенні про чітку дату прострочення виконання зобов`язання, такою датою, на думку суду, слід вважати пред`явленя вимог, в тому числі позовних.

В ухваленому судом рішенні за наслідком вирішення питання про стягнення додаткових витрат на дитину суд не встановлював строк по кожному з платежів, що позбавляє можливості визначити період їх прострочення саме за таким рішенням.

Як зазначалось вище, не може строк прострочення обраховуватись і з часу набрання рішення законної сили, оскільки, в такому разі, особа позбавляється права на своєчасність та повноту нарахування передбачених трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

З урахуванням приписів ч.4 ст. 196 СК України періодом прострочення слід вважати 8-й день після пред`влення позову в порядку цивільного судочинства, який надійшов до суду 05.09.2019 року, тобто з 13.09.2019 року.

За таких обставин сума 3 % річних внаслідок прострочення виконання зобов`язання зі сплати додаткових витрат на дитину за період з 13.09.2019 року по 01.03.2021 року становитиме 256,05 грн. (5833,90 грн. * 3 % * 534 днів прострочення / 100 / 365 = 256,05 грн.).

При визначенні суми інфляційних втрат суд враховує показники індексів інфляції за період з вересня 2019 року по лютий включно 2021 року.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Сума боргу з інфляційними втратами за вищевказаний період становитиме: 1,09 (індекс інфляції) * 5833,90 = 6358,85 грн.

Сума інфляції становить 525,05 грн.

Відповідна сума підлягає до стягнення з відповідача.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача 908,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце зареєстрованого проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 , пеню за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2019 року по лютий 2021 року включно в сумі 11 126,15 грн., 3 % річних за прострочення сплати додаткових витрат на дитину за період з 13.09.2019 року по 01.03.2021 року в сумі 256,05 грн., інфляційні втрати за прострочення сплати додаткових витрат на дитину за період з 13.09.2019 року по 01.03.2021 року в сумі 525,05 грн., а всього - 11 907,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов