Справа № 361/1426/20
Провадження № 2/361/505/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Удовенко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до АТ «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач в своїй позовній заяві зазначала, що 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. був вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №19014, за яким стягнуто заборгованість на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (), за кредитним договором №380/1105/06-ж від 22.08.2006 р., з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Стягнення заборгованості провадиться за період з 01 червня 2015 року по 12 вересня 2017 року. Сума заборгованості складається з: простроченої заборгованості - 57632,00 доларів США, строкової заборгованості по нарахованих відсотках - 443,77 доларів США, простроченої заборгованість по нарахованих відсотках - 70420,86 доларів США.

Загальна сума заборгованості становить 128496,63 доларів США.

15 січня 2020 року приватним виконавцем Кравцем В.В. було відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса.

Виконавчий напис є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати виконавчий напис, вчинений 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №19014 про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості за кредитним договором №380/1105/06-Ж від 22.08.2006 р., таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача АТ «Альфа-Банк» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином.

10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 р., було затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 р.

Протоколом № 4/2019 позачергових запільних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 р. було вирішено затвердити передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.З., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 р. «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно п. 1 передавального акту від 15.10.2019 р., внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його манна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 р.

03.12.2019 р. в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення юридичної особи АТ «Укрсоцбанк». Особа-правонаступник - АТ «Альфа-Банк».

В судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст.ст. 12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 22 серпня 2006 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №380/1105/06-Ж, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 63750,00 доларів США на умовах строковості, платності та цільового характеру зі сплатою 13,20% річних та повернення суми кредиту до десятого числа кожного місяця згідно із графіком. Кінцевий термін повернення заборгованості до 21 серпня 2026 року (а.с.11-16).

Виконавчим написом, вчиненим 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. і зареєстрованим в реєстрі за №19014, стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, п/р НОМЕР_2 , МФО 300023), заборгованість, що виникла по договору кредиту №380/1105/06-Ж від 22 серпня 2006 року, боржником за яким є ОСОБА_1 , (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Тетірка Червоноармійського району Житомирської області, місце роботи - невідоме, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Червоноармійським РВУМВС України в Житомирській області 02 лютого 1998 року, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ). Строк платежу до кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01 червня 2015 року по 12 вересня 2017 року. Сума заборгованості складається з: прострочена заборгованість - 57632,00 доларів США; строкова заборгованість по нарахованих відсотках - 443,77 доларів США; прострочена заборгованість по нарахованих відсотках - 70420,86 доларів США. Загальна сума заборгованості становить 128496,63 доларів США, та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису (а.с.9-10).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. від 15 січня 2020 року відкрито виконавче провадження №60983289 з примусового виконання виконавчого напису №19014, виданого 12.09.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 128496,63 доларів США грн. (а.с.29-30).

Постановами приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. від 15 січня 2020 року ВП №60983289, накладено арешт на майно та кошти боржника, стягнуто основну винагороду, описано та арештовано майно (кошти) боржника (а.с.31-40).

20 січня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадження №60983289 (а.с.41-43).

Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1. даної глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У постанові від 10.04.2019 р. Верховний Суд по справі №201/11696/16-ц зазначив, що безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ст.88 закону «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду (справа №310/9293/15ц від 23.01.2018 р.) зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17.

Відповідно до п. 4.5. кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків визначених п.п. 3.3.6, 3.3.7. цього договору, протягом більше ніж 90 (дев`яносто) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання повідомлення з вимогою кредитора про повернення заборгованості за цим договором, повернути кредитору кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

У зв`язку з простроченням виконанням позивачем умов кредитного договору ПАТ «Укрсоцбанк» в березні 2011 року було направлено вимогу про погашення заборгованості по кредиту та відсоткам за користування кредитом.

Обставини, що підтверджують направлення вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» про дострокове повернення кредиту за кредитним договором №380/1105/06-ж від 22.08.2006 р. до ОСОБА_1 в березні 2011 року були встановлені в судовому рішенні Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2014 р. по справі №752/991/2014-ц, що набрало законної сили (а.с.19-22).

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи положення вимог ст. 1050 ЦКУ та враховуючи п. 4.5. кредитного договору строк виконання зобов`язань за кредитним договором вважається таким, що настав 1 травня 2011 року, тобто на 31-й день з моменту пред`явлення такої вимоги.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач мав право вчиняти виконавчий напис з 01.05.2011 р. по 01.05.2014 р.

Тобто, відповідач звернувся до нотаріуса 12 вересня 2017 року з пропуском строку визначеним законодавством.

Нотаріус дану обставину не перевірив та відповідно незаконно вчинив виконавчий напис.

Також, після спливу строку кредитного договору 01.05.2011 р. відповідач не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом оскільки з настанням зазначеної дати припинилося нарахування відсотків за користування кредитом - цей висновок визначений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. по справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), пункт 91 якої визначає: «Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється».

Крім того, оскаржуваний виконавчий напис вчинений на не передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а тому також з цієї підстави не підлягає виконанню.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача АТ «Альфа-Банк» на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 3, 4, 13, 76, 80, 81, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за №19014 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №380/1105/06-Ж від 22 серпня 2006 року.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський