КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

23 грудня 2021 року місто Київ

справа № 940/902/21

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 11 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Косович Т.П., повний текст рішення складено 13 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 11 жовтня 2021 року позов АТ «Кредобанк» задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 08 листопада 2021 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме: для сплати судового збору та надання до Київського апеляційного суду оригіналу квитанції про оплату судового збору в сумі 4203,22 грн.

Вказану ухвалу було отримано ОСОБА_1 10 грудня 2021 року.

22 грудня 2021 до Київського апеляційного суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній просив звільнити його від сплати судового збору.

На обґрунтування вимог зазначав, що він перебуває на тривалому лікарняному та потребує термінової трансплантації серця.

Вказував, що за станом здоров'я він не працює і не має доходів.

Посилався на те, що з колишньою дружиною не проживає 8 років, тому вважає, що боргові зобов`язання вона, як відповідачка, повинна нести самостійно, а не солідарно з ним.

Заява про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд, у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналогічні вимоги зазначені і у ст.8 Закону України «Про судовий збір», а саме, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору - незадовільний майновий стан сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.

Однією з основних засад судочинства, визначених у статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59)

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Таким чином, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що відсутні підстави для задоволення вказаної заяви про звільнення від сплати судового збору, оскільки на підтвердження скрутного матеріального становища не надано належних доказів: банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідки з податкових органів про доходи, інші докази майнового стану, а безпідставне відстрочення судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

При цьому, додані відповідачем ОСОБА_1 до заяви про звільнення від сплати судового збору, документи, а саме: виписка із медичної карти стаціонарного хворого №1494 та виписка із медичної карти амбулаторного хворого, не є належним доказом на підтвердження скрутного матеріального становища відповідача.

Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4203,22 грн. на реквізити: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Соломян. р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA0026010, МФО банку отримувача: 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та надання до Київського апеляційного суду оригіналу квитанції про оплату судового збору або надання належних доказів, що підтверджують скрутне матеріальне становище відповідачаОСОБА_1 .

Керуючись ст.357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити відповідачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 11 жовтня 2021 року на десять днів з дня отримання ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Борисова О.В.