Справа № 203/1016/21
Провадження № 2/0203/696/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Колесніченко О.В.,

при секретарі Акімовій А.М.,

за участю прокурора Лейченко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

представника відповідача КП «ЖКК» ДОР Буденка Ю.Ю.,

розглянувши в загальному порядку у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро у залі суду цивільну справу у паперовій формі за позовом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спора Дніпропетровська обласна рада, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання недійсним розпорядження органу приватизації, визнання права комунальної власності та витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа.

В поданому клопотанні, підтриманому в першому судовому засіданні, представник відповідача - Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради, наполягав на залишенні позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання, прокурор та представник позивача проти задоволення клопотання заперечували.

Третя особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила та у поданих поясненнях клопотала про розгляд справи у відсутності їх представника.

Заслухавши усні пояснення учасників, перевіривши доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 4 ст.56 ЦПК України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

В свою чергу ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Велика Палата Верховного Суду у п.п.67,77-81 постанови від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 зробила наступний правовий висновок, що в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для застосування судом:

«Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим».

З матеріалів справи вбачається, що прокурором пред`явлено позов в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, в якому заявлено вимоги про скасування державної реєстрації права комунальної власності Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради на квартиру АДРЕСА_1 , проведену 26 квітня 2018 року; визнання недійсним та скасування розпорядження КП «Житлово-комунальна контора» ДОР від 19 червня 2018 року № П-31 про передачу вказаної квартири у власність ОСОБА_2 ; визнання права комунальної власності на об`єкт нерухомого майна в будинку по АДРЕСА_2 за територіальною громадою м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради та про витребування квартири із володіння ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради прокурором було зазначено, що прокуратурою було встановлено факт безпідставного набуття речових прав на спірне нерухоме майно, що було передано у комунальну власність територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради. З огляду на те, що Дніпровською міською радою, як власником спірного майна та органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не вжито заходів для відновлення власних майнових прав, що порушує визначені Конституцією та законодавством України права та інтереси територіальної громади, у власності якої перебуває спірне майно, даний позов пред`явлено обласною прокуратурою.

З долучених до позову документів вбачається, що 03 березня 2021 року за вих. № 15/4-177 вих.-21 за підписом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури до Дніпровської міської ради було направлено повідомлення щодо виявлення фактів незаконного набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані у гуртожитку по АДРЕСА_2 . В зв`язку з цим, ставилось питання про надання в строк до 15 березня 2021 року інформації щодо звернення Дніпровської міської ради до суду з позовами про усунення перешкод в користуванні комунальним майном, його витребування із чужого незаконного володіння (а.с.80).

При цьому, конкретних об`єктів нерухомого майна у вказаному листі не наведено.

Також з матеріалів справи встановлено, що лист прокурора від 03 березня 2021 року надійшов до Дніпровської міської ради 04 березня 2021 року та 10 березня 2021 року за вих. № 7/11-458 за підписом міського голови Філатова Б.А. надано відповідь про те, що про факт безпідставного вибуття із комунальної власності об`єктів нерухомого майна міська рада дізналась з листа від 03 березня 2021 року та станом на 10 березня 2021 року Дніпровська міська рада з позовом про усунення перешкод в користуванні комунальним майном, його витребування із чужого незаконного володіння не зверталась (а.с.88).

Вказана відповідь отримана Дніпропетровської обласною прокуратурою 12 березня 2021 року за вх. № 12921-21, а 17 березня 2021 року прокурором вже пред`явлений позов у цій справі.

Таким чином, наведені вище обставини щодо отримання міською радою лише 04 березня 2021 року повідомлення прокурора від 03 березня 2021 року, а також надання 10 березня 2021 року відповіді про те, що про зазначені в повідомленні обставини міській раді стало відомо з останнього, подача прокурором 17 березня 2021 року позовної заяви в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, без надання останній можливості провести відповідну перевірку та самостійно вжити заходи реагування, у т.ч. шляхом звернення до суду з позовом, свідчать про недотримання прокуратурою вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»

Також суд враховує, що з огляду на дату, коли міській раді стало достовірно відомо про можливе порушення її прав (березень 2021 року), визначені законом строки позовної давності не спливли та остання мала та має достатньо часу для звернення до суду за захистом порушених прав.

Таким чином, оскільки після відкриття провадження по справі і до початку розгляду справи по суті судом встановлено відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави, позов на підставі п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду, що узгоджується із висновками, викладеними у п.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18.

Керуючись ст. 257, ст. ст. 259-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спора Дніпропетровська обласна рада, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання недійсним розпорядження органу приватизації, визнання права комунальної власності та витребування майна - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Повна ухвала буде складена та підписана 24.09.2021.

Суддя О.В. Колесніченко