Справа № 342/188/21
Провадження № 22-ц/4808/1205/21
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів (про визнання неукладеним договору банківського рахунку), за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Городенківського районного суду, постановлену головуючим суддею Гайдичем Р.М. 09 червня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Городенківського районного суду від 09 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів (про визнання неукладеним договору банківського рахунку) залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права. На думку апелянта, оскаржена ухвала постановлена суддею, який не міг розглядати справу та підлягав відводу. Зазначив, що він звернувся до держави Україна з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів суду (в особі судді Городенківського районного суду Гайдича Р.М.). Вказана обставина, на думку позивача, могла вплинути на об`єктивність судді при постановленні оскаржуваної ухвали. Враховуючи вказане, просить оскаржену ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У поданому відзиві представник АТ «Укрсиббанк» апеляційну скаргу заперечив, оскільки вважає наведенні в ній посилання безпідставними. Вказує, що ухвалою Городенківського районного суду від 13.04.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді відмовлено. Згадана ухвала набрала законної сили з моменту її підписання, а тому суддя Гайдич Р.М. володів усіма необхідними повноваженнями для постановлення оскарженої ухвали. Представник відповідача зазначив, що позивач не вказав причин його неявки в судові засідання. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Городенківського районного суду від 09 червня 2021 року без змін.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені завчасно у встановленому законом порядку. Враховуючи наведене, є правові підстави для вирішення даного цивільно-правового спору у відсутності сторін та їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із повторною неявкою належно повідомленого позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 12.05.2021 та 09.06.2021 не з`явився з невідомих причин, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам ухвала суду в даній справі відповідає.

За змістом п.2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки у судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Водночас згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, аналогічне правило закріплене в п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, згідно якого суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальні наслідки повторної неявки позивача в судове засідання, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, не застосовуються лише у разі, якщо: 1) позивач не був повідомлений належним чином про судове засідання; 2) позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на вищезазначене, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд вправі залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже, правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року за наслідками розгляду справи №310/12817/13.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Городенківського районного суду від 19 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів (про визнання неукладеним договору банківського рахунку) (а.с. 15-16).

Ухвалою від 13 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 12.05.2021 (а.с. 54-55).

Про розгляд справи, призначений на вказану дату, позивач був повідомлений в порядку, встановленому ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 60), а також ОСОБА_1 розписався на повідомленні про розгляд справи 28.04.2021 в приміщенні суду (а.с. 70).

12.05.2021 розгляд справи було відкладено на 09.06.2021, про що повідомлено сторін. Судову повістку про виклик до суд на вказану дату ОСОБА_2 отримав 22.05.2021, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 74).

Разом з тим, в матеріалах справи також відсутні клопотання позивача про відкладення розгляду справи із зазначенням причин або ж про розгляд справи за відсутності позивача.

Апеляційний суд зауважує, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

У пункті 3 частини першої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; та виконувати процесуальні дії у встановлений законом або судом строк.

Доводи апелянта, що оскаржена ухвала була постановлена суддею, який не міг розглядати справу та підлягав відводу апеляційний суд відхиляє, зважаючи на таке.

Ухвалою Городенківського районного суду від 13 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гайдича Р.М. (а.с. 51-52). Вказана ухвала набрала законної сили з моменту її підписання. Таким чином, головуючий суддя мав повноваження для розгляду вказаної справи.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права. Доводи апелянтів висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування ухваленого в даній справі рішення немає.

Колегія суддів зауважує, що позивач після усунення умов, що були підставою для залишення його заяви без розгляду, у відповідності до ч.2 ст. 257 ЦПК України має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Городенківського районного суду від 09 червня 2021 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий: В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 17 вересня 2021 року.