Провадження № 2/752/261/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11.10.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
за участі секретаря - Потапенко Д.І.,
провівши заочний розгляд цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу,
позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу з відповідача витрат, понесених в зв`язку зі сплатою страхового відшкодування в сумі 44 875,17 грн, а також судових витрат.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.03.2014 року о 14:05 год. в місті Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем Mercedes, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 23.05.2014 року, справа №757/8378/14-п, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.
Позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована в зв`язку з чим МТСБУ на підставі ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило виплату відшкодування потерпілій особі, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно Полісу № АС/4454345, на загальну суму 44 045,17 грн.
Крім того, МТСБУ понесло витрати на визначення матеріального збитку завданого власнику пошкодженого транспортного засобу в сумі 830,00 грн.
З урахуванням вищезазначеного, позивач просить стягнути з відповідача шкоду, пов`язану з виплатою страхового відшкодування в сумі 44 875,17 грн та судові витрати у справі.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Новака А.В. від 29.11.2017 року, відкрито провадження у справі.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Ладиченка С.В. від 11.05.2018 року справу прийнято до свого провадження.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Новака А.В. від 18.09.2018 року, справу прийнято до свого провадження.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Шкірая М.І. від 24.01.2019 року, справу прийнято до свого провадження.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. від 25.06.2020 року, справу прийнято до свого провадження, розгляд якої призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.
На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у відсутність представника МТСБУ та надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місцем реєстрації. Судова повістка повернулась до суду без вручення.
На підставі положень ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 31.03.2014 року о 14:05 год. в місті Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем Mercedes, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 23.05.2014 року, справа №757/8378/14-п, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.
В силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, вина ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 31.03.2014 року не підлягає доказуванню.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Mercedes, д.н.з. НОМЕР_2 .
З матеріалів цивільної справи вбачається, що власник пошкодженого транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована, звернувся до Моторно (транспортного) бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування.
Також судом встановлено, що МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків в сумі 830,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №6369 від 29.05.2014 року.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
На момент настання даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована.
Відповідно до ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно з ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
На момент розгляду справи будь-яких відомостей щодо задоволення вимоги МТСБУ в добровільному порядку відповідачем суду не надано.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у справі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 183, 229, 265, 273, 273, 280, 282 ЦПК України, суд
позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з моменту вручення йому повного заочного тексту рішення.
Суддя: