Справа № 408/834/21-ц
Провадження № 2/408/1157/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Біловодський районний суд Луганської області

у складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

при секретарі Ришковій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Біловодськ Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне.

Сторони знаходяться в зареєстрованих шлюбних відносинах з 04 червня 2016 року.

Від шлюбу мають малолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає з позивачем.

Фактичні шлюбні відносини були припинені з тієї причини, що у сторін різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного.

Спільне господарство не ведеться.

На підставі вищевказаного, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки відповідач суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 04 червня 2016 року Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що учинено актовий запис № 41.

Від шлюбу мають малолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 07 жовтня 2016 року Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 262.

Сторони разом не мешкають, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги, на примирення не згодні.

Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя та на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально.

Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позов ОСОБА_1 задоволений в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений останньою за подання позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 109, 112-114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 264, 265, 268, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 04 червня 2016 року Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , за актовим записом № 41.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , 908,00 грн. суму судового збору, сплачену позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Г. В. Булгакова