Дата документу 13.09.2021 Справа № 325/1746/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 325/1746/20 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/2504/21 Васильцова Г.А.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 адвоката Сивової Яни Віталіївни та Заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі уповноваженого органу від імені держави Приазовська районна державна адміністрація на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2021 року у справі за позовом Заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах Приазовської районної державної адміністрації, Запорізької обласної Державної адміністрації до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди у порядку зворотної вимоги (регресу),

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року заступник керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах Приазовської районної державної адміністрації, Запорізької обласної Державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди у порядку зворотної вимоги (регресу), посилаючись на те, що рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, скасовано як незаконний наказ «Про припинення трудового договору (контракту)» № 104-К, виданий 23.08.2017 року відділом освіти, молоді та спорту Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області, та його поновлено на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут», стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 21 706,51 грн.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 06.03.2018 року та постановою Верховного Суду від 25 червня 2018 року вказане рішення залишено без змін, тобто рішення суду набрало законної сили.

В частині стягнення на користь ОСОБА_2 21 706,51 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу рішення суду від 03.11.2017 року № 325/1442/17 виконано в грудні 2019 року.

Як вбачається з виконавчого листа, виданого Приазовським районним судом Запорізької області від 27.07.2018 року № 325/1442/17, про зобов`язання поновити ОСОБА_2 на роботі, відповідний обов`язок покладено на Приазовську районну державну адміністрацію.

Однак, в частині поновлення ОСОБА_2 на посаду директора відповідного закладу освіти рішення не було виконано.

Як наслідок, рішеннями Приазовського районного суду Запорізької області від 20.08.2018 року у справі № 325/1082/18 та від 04.12.2019 року у справі № 325/2131/19 задоволено позов ОСОБА_2 про стягнення з Приазовської РДА сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 86 383,05 грн. та 135 554,94 грн. відповідно (загальна сума 221 937,99 грн.). Таким чином, з Приазовської РДА стягнуто кошти у розмірі 221 937,99 грн. внаслідок непоновлення на роботі ОСОБА_2 на підставі рішення суду від 03.11.2017 року № 325/1442/17 протягом періоду з 04.11.2017 року по 11.11.2019 року.

Згідно з указами Президента України від 28.04.2015 року № 486/2015-рп та від 15.11.2019 року, розпоряджень Приазовської РДА від 30.04.2015 № 80-к та від 15.11.2019 року № 57-к на посаді голови Приазовської районної державної адміністрації з 30.04.2015 року по 15.11.2019 року перебувала ОСОБА_1 .

У період прийняття рішень суду у справах № 325/1082/18 та № 325/2131/19 на лікарняному або у відпустці ОСОБА_1 не перебувала.

Таким чином, ОСОБА_1 , очолюючи Приазовську РДА, повинна була вжити достатніх та належних заходів з метою виконання рішення суду від 03.11.2017 року № 325/1442/17 про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №1 «Азимут».

Враховуючи те, що кошти за вимушений прогул ОСОБА_2 стягнуто вищевказаними рішеннями суду саме з Приазовської РДА, їх в апеляційному порядку районна державна адміністрація не оскаржувала; заяви про зміну способу і порядку виконання, роз`яснення рішення від 03.11.2017 року або заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, у справі № 325/1442/17 не подавала, вбачається її бездіяльність, вина за яку, в силу приписів статей 8, 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» покладається на голову, яка очолювала Приазовську РДА у період з 04.11.2017 року по 11.11.2019 року, тобто на ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим, Приазовська РДА має право зворотної вимоги (регресу) до неї у розмірі виплаченої на виконання рішень суду від 20.08.2018 року № 325/1082/18 та від 04.12.2019 року № 325/2131/19 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_2 на загальну суму 221 937,99 грн.

Звільнення ОСОБА_1 з роботи не звільняє її від матеріальної відповідальності перед позивачем.

Вищевказані судові рішення виконані шляхом перерахування коштів з рахунків Приазовської РДА, яка фінансується з державного бюджету.

Таким чином, невідшкодування вказаних коштів завдає шкоди державному бюджету, що є порушенням інтересів держави, та є підставою для органів прокуратури представляти інтереси держави в суді.

На підставі ст.ст. 43, 118, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1-2, 8, 39, 42, 49 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст.ст. 16, 1191 ЦК України, ст.ст. 134, 136, 237 КЗпП України, посилаючись на вказані обставини просила суд стягнути з ОСОБА_1 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 221 937,99 грн. та стягнути судові витрати по справі

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 у порядку зворотної вимоги (регресу) на користь Приазовської районної державної адміністрації матеріальну шкоду, завдану виплатою з Приазовського районного бюджету ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 25 250 грн. 43 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Запорізької обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору у розмірі 378 грн. 76 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Сивова Я.В. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що висновки суду є хибними, оскільки не ґрунтуються на нормах права та не відповідають фактичним обставинам справи. Судом не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи письмовим доказам. Не надано належної оцінки необґрунтованості представництва прокуратурою позивача Запорізьку обласну державну адміністрацію. Залишилось поза увагою, що позивачем не надано жодних належних, допустимих доказів на підтвердження визнання вини саме відповідача у заподіяній майнової та моральної шкоди позивачам. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

Не погоджуючись з рішенням суду Заступник керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі уповноваженого органу від імені держави Приазовська районна державна адміністрація подав апеляційну скаргу, узагальненими доводами якої є порушення судом норм матеріального та процесуального права. Судом не в повному обсязі досліджені обставини та надані докази по справі, а тому невірно проведений розрахунок в порядку зворотної вимоги лише за період з 04.11.2017 по 25.01.2018. Не надана належна оцінка бездіяльності Приазовської РДА під час реорганізації, вина за яку покладається на її голову. Просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволені позову, та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову та стягнути матеріальну шкоду сумі 196 687,56 грн., в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Сивової Яни Віталіївни підлягає задоволенню, апеляційна скарга заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі уповноваженого органу від імені держави Приазовська районна державна адміністрація задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 до Приазовської районної державної адміністрації про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково, скасовано як незаконний наказ «Про припинення трудового договору (контракту)» № 104-К, виданий 23.08.2017 р відділом освіти, молоді та спорту Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області, та його поновлено на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут», стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 21 706,51 грн.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 06.03.2018 року та Постановою Верховного Суду від 25.06.2018 року рішення суду від 03.11.2017 року залишено без змін, тобто рішення суду набрало законної сили 06.03.2018 року.

Доказів на підтвердження того, що зазначене рішення на цей час виконане в повному обсязі, суду не надано.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2018 року стягнуто з Приазовської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 86 383,05 грн.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року стягнуто з Приазовської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 135 554,94 грн..

Згідно платіжних доручень № 2 від 24 грудня 2019 року про виплату 20 33,32 грн., № 1 від 24.12.2019 року про виплату 24 399,89 грн., № 3 від 24 грудня 2019 року про виплату 109 121,73 грн., № 176 від 25 грудня 2019 року про виплату 15 548,95 грн., № 177 від 25 грудня 2019 року про виплату 1 295,75 грн., № 175 від 25 грудня 2019 року про виплату 69 538,35 грн., Приазовською районною державною адміністрацією на виконання вказаних рішень суду ОСОБА_2 сплачено суму заборгованості за час вимушеного прогулу на загальну суму 221 937 грн. 99 коп.

Відповідно до розпоряджень Приазовської РДА від 30.04.2015 року № 80-к та від 15.11.2019 року № 57-к, на посаді голови Приазовської районної державної адміністрації з 30.04.2015 року по 15.11.2019 року перебувала ОСОБА_1 .

Обов`язок виконання рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 03.11.2017 року покладений на відповідача по справі - Приазовську районну державну адміністрацію Запорізької області.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як голова Приазовської районної державної адміністрації зобов`язана була виконати рішення суду, яке набрало законної сили, та на неї, як на керівника відповідного державного органу покладається відповідальність за затримку його виконання.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації № 206 від 29.01.2015 «Про затвердження розподілу обов`язків в районній державній адміністрації між головою, його першим заступником, заступником та керівником апарату», а також Розпорядження № 271 від 29.08.2017 року «Про затвердження регламенту Приазовоської районної державної адміністрації» не передбачено право голови державної адміністрації приймати на роботу та звільняти з роботи керівників навчальних закладів комунальної форми власності, так само не передбачено і обов`язок виконання судових рішень в частині поновлення на роботі керівників навчальних закладів комунальної форми власності.

Крім того судовим рішенням Приазовського районного суду Запорізької області по справі № 325/970/20 за позовом керівника Мелітопольської місцевої прокуратури в інтересах Приазовської районної державної адміністрації до ОСОБА_3 було встановлено, що скасований як незаконний наказ № 104 від 23.08.2017 року було підписано начальником ВОМС Приазовської районної державної адміністрації Галілєєвою О.Л.

Відповідно до ст. 237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник прокуратури посилається на те, що Приазовською РДА не подавалось заяви про зміну способу і порядку виконання, роз`яснення рішення суду від 03.11.2017 року або заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а тому рішення є зрозумілим та додаткових питань не викликало.

Зазначений довід на думку колегії є правильним, але ніяким чином не свідчить про вину відповідача та застосування ст. 237 КЗпП України для задоволення позовних вимог у даних правовідносинах, яка пов`язує відповідальність, саме винної особи.

З урахуванням викладеного, колегія вважає, що вину відповідача у незаконном звільненні ОСОБА_1 не встановлено, оскільки вона не мала жодного відношення до прийому чи звільненню ОСОБА_1 , рішення суду в частині задоволення позову підлягає скасування, з прийняттям постанови про відмову у позові в цій частині.

Разом з тим колегія погоджується з рішенням суду в частині відмови у позові, оскільки Рішенням Приазовської селищної ради за № 3 від 26 січня 2018 року «Про забезпечення повноважень щодо управління майном» у зв`язку зі створенням Приазовської об`єднаної територіальної громади та набуттям повноважень щодо здійснення видатків на загальну середню освіту, Приазовська селищна рада з 26.01.2018 року набула права і обов`язки засновника Опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут».

Цим же рішенням зокрема: перейменовано Опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області на Опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» Приазовської селищної ради; доручено відділу освіти Приазовської селищної ради забезпечити здійснення повноважень щодо управління майном ОНЗ Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» Приазовської селищної ради та її філії, що належить до комунальної власності Приазовської селищної ради.

Ст. 25 Закону України «Про освіту» визначено права та обов`язки засновника закладу освіти.

Відповідно до ч.2 ст.25 зазначеного Закону, засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа) зокрема: - укладає строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти, обраним (призначеним) у порядку, встановленому законодавством та установчими документами закладу освіти; - розриває строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти з підстав та у порядку, визначених законодавством та установчими документами закладу освіти.

За наслідками ухваленого рішення за № 3 від 26 січня 2018 року, прийнятим у зв`язку зі змінами у законодавстві, створенням Приазовської територіальної громади, відбулася заміна засновника та перейменування навчального закладу, що призвело до неможливості виконання рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 03.11.2017 року про поновлення на роботі у зв`язку з відсутністю способу та порядку його виконання.

За таких обставин, колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимоги про стягнення матеріальної шкоди з відповідача на користь Приазовської районної державної адміністрації матеріальну шкоду в порядку регресу за період з 25 січня 2018 року по 20 серпня 2018 року задоволенню не підлягають.

Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сивової Яни Віталіївни задовольнити.

Апеляційну скаргу Заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі уповноваженого органу від імені держави Приазовська районна державна адміністрація залишити без задоволення.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2021 року по цій справі частині стягнення з ОСОБА_1 у порядку зворотної вимоги (регресу) на користь Приазовської районної державної адміністрації матеріальної шкоди, завдану виплатою з Приазовського районного бюджету ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 25 250 грн. 43 коп. скасувати, у задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 13 вересня 2021 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко