Справа № 148/2243/21
Провадження №2-о/148/89/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 грудня 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, за участі: представника заявника - ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона з ОСОБА_2 проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Власник будинку за вказаною адресою видав заявнику довіреність на продаж даного будинку.

Останнім часом заявник потерпає від психологічного та фізичного домашнього насильства з боку співмешканця ОСОБА_2 . Це погрози різного характеру, у тому числі погрози застосування фізичного насильства, залякування, приниження, образи нецензурними словами, ляпаси, стусани, штовхання, кидання предметами побуту. Співмешканець постійно вчиняє сварки, особливо коли перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Все це супроводується пошкодженням домашніх речей, меблів.

На даний час заявник змушена покинути будинок та перебуває у м. Києві.

З приводу конфліктів з ОСОБА_4 вона неодноразово зверталася до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, в результаті чого його було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності.

Не зважаючи на заходи адміністрпативного впливу, співмешканець своєї поведінки не змінює, через що спільне проживання з ним в одному будинку є нестерпним, а тому заявник змушена звернутися до суду із заявою про встановлення обмежувального припису. За час дії обмежувального припису вона планує оформити договір купівлі-продажу будинку та подати позов до суду про усунення перешкод у здійсненні права власності жилим приміщенням.

У ОСОБА_2 є батьківський будинок за адресою: АДРЕСА_2 , у якому він зареєстрований. Тобто, він житлом забезпечений.

Вказані обставини стали причиною звернення заявника до суду з даною заявою.

Просить видати обмежувальний припис про заборону ОСОБА_2 перебувати у місці спільного проживання з заявником за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, посилаючись на викладені у ній обставини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

Згідно копії довідки Тульчинської міської ради № 413 від 26.11.2021 (а.с. 25) заявник зареєстрована в АДРЕСА_3 , а фактично проживає в АДРЕСА_1 . Разом з нею проживає її співмешканець ОСОБА_2 , 1981 року народження, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно копії постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.10.2021 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення повторного протягом року домашнього насильства психологічного характеру) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Судом при розгляді справи встановлено, що 16.08.2021 ОСОБА_2 за місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ображав свою співмешканку нецензурною лайкою.

Відповідно до повідомлення Тульчинського районного ВП, адресованого заявнику ОСОБА_5 , за заявами останньої ОСОБА_2 вісім разів притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

З оглянутих в судовому засіданні справ про адміністративні правопорушення №148/404/19, №148/151/20, №148/1946/20, 148/258/20, 148/118/21, 148/813/21, 148/443/21 встановлено, що ОСОБА_2 за період з 2019 року по 2021 рік неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

Так, протягом 2019 року постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 14.03.2019 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн.

Протягом 2020 року постановами Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.02.2020 та від 18.03.2020 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн.

Протягом 2021 року постановами Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.03.2021 та від 13.04.2021 на ОСОБА_2 накладено адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн. та громадські роботи. Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.06.2021 провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрито.

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначено розділом IV глави 13 ЦПК України.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п.п. 3, 6, 7, 8, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Разом з тим, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд вважає, що домашнє насильство з боку ОСОБА_2 не носить постійного чи регулярного характеру.

Так, протягом 2019 року на ОСОБА_2 одноразово - 14.03.2019 накладалось адміністративне стягнення за вчинення насильства в сім`ї, у 2020 році двічі - 17.02.2020 та 18.03.2020.

Всвою чергу, якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню (ст. 39 КУпАП).

Протягом 2021 року постановами Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_2 двічі - 11.03.2021 та 13.04.2021 притягувався до адміністративної відповідальності. Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.06.2021 провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрито.

Таким чином, як зазначалось вище, суд не вбачає регулярного та постійного вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 у відношенні до своєї співмешканки ОСОБА_5 , а також, зазгрози з його боку її життю та здоров`ю.

Також, у заяві про видачу обмежувального припису заявник зазначила, що власник будинку, у якому вона проживала зі своїм співмешканцем, видав на її ім`я довіреність на продаж будинкую і у випадку видачі судом обмежувального припису, заявник за час його дії планує оформити договір купівлі-продажу будинку та подати позов до суду про усунення перешкод у здійсненні права власності жилим приміщенням.

Разом з тим, доказів наведеного суду не надала, в судове засідання з метою надання особистих пояснень стосовно обставин справи, не з`явилась, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.

Окрім того, суд вважає, що видача обмежувального припису не є належним захистом порушених, якщо такі мали місце, прав заявника щодо продажу будинку та усунення перешкод у здійсненні права власності ним.

Згідно ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні.

Згідно вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд вважає недоведеним факт того, що вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_2 носить систематичний, постійний характер і загрожує життю чи здоров`ю заявника. Також, інші посилання заявника, викладені у її заяві, залишились не підтвердженими, а тому відповідно, суд не знаходить достатніх підстав для задоволення її заяви про видачу обмежувального припису.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст. 265, 350-6 ЦПК України, ст. 1, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_5 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.12.2021.

Суддя: