ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/519/21 Номер провадження 22-ц/814/2348/21Головуючий у 1-й інстанції Антонов А. А. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.,

суддів: Бондаревської С.М., Пилипчук Л.І.,

за участю секретаря Гречки Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 17 серпня 2021 року, ухвалене суддею Антоновим А.А., повний текст рішення складено 19 серпня 2021 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про захист прав споживача, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з позовом до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (далі - АТ "Полтаваобленерго") та Чутівської філії ТОВ "Полтаваобленерго" (далі - Чутівська філія) про захист прав споживачів, в якому, з урахуванням поданих уточнень, просив визнати дії АТ "Полтаваобленерго" в особі Чутівської філії щодо відключення житлового будинку від електропостачання неправомірними, а тому незаконними, та зобов`язати АТ "Полтаваобленерго" в особі Чутівської філії усунути порушення його прав як споживача шляхом негайного відновлення електропостачання до належного йому житлового будинку, а також стягнути на його користь солідарно з відповідачів заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що 31.05.2021 р. працівники Чутівської філії АТ "Полтаваобленерго" прибули до належної йому нежитлової будівлі з житловою надбудовою за адресою АДРЕСА_1 , з направленням на відключення житлового будинку від електропостачання на підставі акту про не допуск від 14.05.2021 р. та відключили житловий будинок від електропостачання. При цьому, відключили і купівлю-продаж електричної енергії за "Зеленим тарифом" на підставі договору, укладеного між ним та ТОВ "Полтаваенергозбут". Вважає, що підстав для відключення житлового будинку від електропостачання не було.

19.07.2021 р. позивач надав заяву, в якій просив залишити без розгляду позовні вимоги до Чутівської філії ТОВ "Полтаваобленерго".

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 19.07.2021 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Чутівської філії ТОВ "Полтаваобленерго" залишені без розгляду.

29.07.2021 р. позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив визнати дії АТ "Полтаваобленерго" щодо відключення житлового будинку від електропостачання неправомірними, а тому незаконними, та зобов`язати АТ "Полтаваобленерго" усунути порушення його прав як споживача шляхом негайного відновлення електропостачання до житлового будинку. Також просив стягнути на його користь з АТ "Полтаваобленерго" заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано дії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" щодо відключення належної ОСОБА_1 нежитлової будівлі з житловою надбудовою, розташованою за адресою АДРЕСА_1 , від постачання електричної енергії протиправними.

Зобов`язано Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" відновити постачання електричної енергії до належної ОСОБА_1 нежитлової будівлі з житловою надбудовою, розташованою за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнуто з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь ОСОБА_1 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь ОСОБА_1 1 500 (одну тисячу п`ятсот) грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь держави 908,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

З цим рішенням не погодився відповідач АТ «Полтаваобленерго», оскарживши його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник відповідача АТ «Полтаваобленерго» Остроушко О.Л. прохає скасувати рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 17 серпня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_1 , як споживач послуг з розподілу електроенергії, наданих АТ «Полтаваобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого він являється, не допустив працівників АТ «Полтаваобленерго» до вузла розподілу електроенергії після демонтажу засобу вимірювальної техніки, який вийшов з ладу, та підлягав заміні на інший. Що стало підставою для складення акту про недопуск від 14.05.2021 р. та відключення домоволодіння від електропостачання відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Вважає, що суд першої інстанції надав неправильну оцінку акту про недопуск до вузла обліку та засобу вимірювальної техніки від 14.05.2021 р.

Висновки суду про невідповідність характеристик засобів вимірювальної техніки, який підлягав заміні на інший, не ґрунтується на вимогах закону, так як в справі відсутні документальні докази того, що цей засіб вимірювальної техніки не відповідав стандартам.

Висновки НКРЕП у листі від 10.06.2021 р., на які послався місцевий суд у рішенні, носять інформаційний, рекомендаційний та роз`яснювальний характер, та не є обов`язковими для АТ «Полтаваобленерго» та суду, та не можуть бути доказом на спростування того, що позивач не допустив працівників АТ «Полтаваобленерго» до приладу обліку електричної енергії.

Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував до правовідносин Закону України «Про захист прав споживачів» та безпідставно стягнув з відповідача на його користь моральну шкоду, оскільки у правовідносинах, що виникають з порушень зобов`язання в процесі споживання електричної енергії не застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів» та не стягується моральна шкода, так як норми відшкодування моральної шкоди відсутні в Законі України «Про ринок електричної енергії», Правилах роздрібного ринку електричної енергії та Типовому договорі на розподіл електроенергії.

Зазначене відповідає практиці Верховного Суду України та Верховного Суду у справах з аналогічних правовідносин.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 прохає залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення місцевого суду без змін, оскільки вважає його законним і обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі з житловою надбудовою, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг, які надає АТ "Полтаваобленерго" з розподілу електричної енергії за вищевказаною адресою.

20.01.2021 р. ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання, відповідно до якої він ініціював приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за технічними даними Паспорту точки розподілу за об`єктом споживання за адресою АДРЕСА_1 , з АТ "Полтаваобленерго" (а.с. 44,45).

01.02.2021 р. між ОСОБА_1 та ТОВ "Полтаваенергозбут" укладений договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством № 5280006, відповідно до якого ОСОБА_1 має право продавати ТОВ "Полтаваенергозбут" електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, а ТОВ "Полтаваенергозбут" бере на себе зобов`язання купувати у ОСОБА_1 електричну енергію за "зеленим" тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені цим договором. Цей договір є додатком до договору про постачання електричної енергії ТОВ "Полтаваенергозбут" за місцезнаходженням приватного господарства ОСОБА_1 , в якому електрична енергія використовується для задоволення побутових потреб та/або потреб особистого селянського господарства, за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 3-4).

Сторони не заперечували, що у 2019 р. на житловому будинку по АДРЕСА_1 , відповідно до договору о/р споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 27.09.2019, укладеного між АТ "Полтаваобленерго" та ОСОБА_2 , батьком позивача був встановлений засіб вимірювальної техніки Gama 300 G3B.144, що був придбаний останнім за власні кошти.

У зв`язку з тим, що влітку 2020 р. вказаний засіб обліку електроенергії вийшов з ладу, він був замінений АТ "Полтаваобленерго" на належний останньому засіб вимірювальної техніки NIK 2307 ARP3 T.1602 M.21.

Суд першої інстанції встановив, що облік електричної енергії за об`єктом споживання за адресою АДРЕСА_1 , яку позивачу постачає АТ "Полтаваобленерго" відповідно до заяви-приєднання від 20.01.2021 р. до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, та електричної енергії, яку ОСОБА_1 продає ТОВ "Полтаваенергозбут" згідно з договором від 01.02.2021 р. про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством № 5280006, здійснюється одним засобом вимірювальної техніки, яким на час виникнення спору був NIK 2307 ARP3 T.1602 M.21. Окремий засіб вимірювальної техніки для обліку електричної енергії, яку АТ "Полтаваобленерго" постачає ОСОБА_1 відповідно до заяви-приєднання від 20.01.2021 р. до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, не встановлювався.

14.05.2021 р. бригада працівників Чутівської філії АТ "Полтаваобленерго" в складі майстра ГЕЗО та ВС ОСОБА_3 , а також електромонтерів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 прибули до житлового будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , де без попереднього повідомлення та дозволу позивача зайшли на територію господарства ОСОБА_1 , зняли засіб вимірювальної техніки NIK 2307 ARP3 T.1602 M.21 та намагались встановити інший засіб вимірювальної техніки, який не відповідав характеристикам засобів вимірювальної техніки Gama 300 G3B.144 або NIK 2307 ARP3 T.1602 M.21, а мав інші характеристики, які є гіршими, ніж зазначені засоби вимірювальної техніки, і його не можливо використовувати як засіб вимірювальної техніки для постачання електричної енергії за "зеленим" тарифом відповідно до укладеного 01.02.2021 р. між ОСОБА_1 та ТОВ "Полтаваенергозбут" договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством № 5280006.

Позивач заперечив проти проведення його заміни, наполягаючи на встановлені засобу вимірювальної техніки, який би був аналогічний Gama 300 G3B.144 або NIK 2307 ARP3 T.1602 M.21. Між тим, отримав відмову від працівників Чутівської філії, після чого заборонив проводити заміну засобу вимірювальної техніки.

Після цього вищевказані представники Чутівської філії АТ "Полтаваобленерго" склали акт про недопуск до вузла обліку та засобу вимірювальної техніки від 14.05.2021 р. (а.с. 46).

В цьому акті зазначено, що побутовий споживач ОСОБА_1 відмовив у наданні доступу та/або не забезпечив безперешкодного доступу уповноваженим представникам Чутівської філії АТ "Полтаваобленерго" до вузла обліку за адресою АДРЕСА_1 , тим самим порушив вимоги п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до п. 6.2.10 розділу VI Кодексу комерційного обліку електричної енергії позивачу було запропоновано протягом 5 робочих днів - до 21.05.2021 р. забезпечити доступ представників Чутівської філії для обстеження, контрольного огляду, технічної перевірки, заміни засобу вимірювальної техніки за вищевказаною адресою, попередньо узгодивши дату проведення зазначених робіт. Одночасно в акті зазначили, що у випадку невиконання даної вимоги, енергопостачання об`єкта за вказаною адресою буде припинено згідно з п.7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про те, що АТ «Полтаваобленерго» безпідставно відключило позивача від постачання електричної енергії, порушивши його права та умови укладеного 20.01.2021 р. між сторонами договору на постачання електричної енергії до об`єкту споживання за адресою АДРЕСА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в зазначеній частині, з огляду на таке.

Як встановив місцевий суд, в акті про недопуск до вузла обліку та засобу вимірювальної техніки від 14.05.2021 р. не зазначено, які дії вчинив ОСОБА_1 : чи відмовив у наданні доступу, чи не забезпечив безперешкодного доступу представникам Чутівської філії АТ "Полтаваобленерго" до засобу вимірювальної техніки, та що саме він повинен був до 21.05.2021 р. зробити: чи забезпечити доступ представників Чутівської філії АТ "Полтаваобленерго" для обстеження; чи для контрольного огляду; чи для технічної перевірки; чи для заміни засобу вимірювальної техніки.

В цьому акті ОСОБА_1 надав пояснення, що він не заперечує проти заміни лічильника на аналогічний Gama 300 або NIK 2307 і чекає їх у вівторок 18.05.2021 р. о 09 год. та зазначив свідків, які були при цьому присутні.

31.05.2021 р. позивач отримав від АТ "Полтаваобленерго" попередження про припинення електроживлення (надання послуг з розподілу) від 18.05.2021 № 3, в якому вказано, що на підставі п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, за порушення вимог п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії та у відповідності до п. 10 Договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, згідно п. 11.5.2 Кодексу системи розподілу та складеного акту про не допуск до вузла обліку та засобу вимірювальної техніки від 14.05.2021 р. - 31.05.2021 р. з 08 год. будуть проведені заходи з припинення розподілу електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 .

31.05.2021 р. керівником Чутівської філії АТ "Полтаваобленерго" було затверджено завдання № 11 на виконання робіт по відключенню (підключенню) побутових споживачів, відповідно до якого підлягає відключенню ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , згідно акту про не допуск.

Листом від 10.06.2021 № 3660/20.2/8-21 член НКРЕКП ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_1 та АТ "Полтаваобленерго" про те, що НКРЕКП розглянула заяву позивача від 17.05.2021 та, враховуючи норми 2.7.3 глави 2.7 розділу ІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії та 7.1.7 глави 7.1 розділу VII Кодексу комерційного обліку електричної енергії, АТ "Полтаваобленерго" має привести ЗКО за адресою споживача ОСОБА_1 у відповідність до вимог нормативних документів, а саме здійснити ремонт засобу обліку типу Gama 300 G3B.xxx, залишити тимчасово встановлений засіб вимірювальної техніки або провести заміну засобу вимірювальної техніки на такий, що має аналогічні або кращі характеристики.

Листом від 29.06.2021 р. № 14-27/01/1069 начальник Чутівської філії АТ "Полтаваобленерго", на заяву ОСОБА_1 від 24.06.2021 р. про відновлення постачання електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 , повідомив позивача, що для виконання послуг по відновленню електропостачання необхідно сплатити вартість робіт згідно наданих рахунків та підписати заяви, договір про надання послуг, після чого протягом 3 днів послуга буде виконана.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Як встановлено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

У ст. 610 ЦК України закріплено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання.

Частинами першою та другою ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно з положеннями п.п. 2.3.3 - 2.3.4 глави 2.3 розділу II Правил роздрібного ринку електричної енергії електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію. Розрахункові засоби вимірювальної техніки встановлюються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, цих Правил роздрібного ринку електричної енергії та проектних рішень.

У п. 2.7.3 глави 2.7 розділу II Кодексу комерційного обліку електричної енергії оператор системи-розподілу є стороною, відповідальною за точку комерційного обліку для всіх точок комерційного обліку, зокрема, в індивідуальних побутових споживачів (незалежно від того, хто є власником лічильника електричної енергії).

Згідно з п. 2.7.8 глави 2.7 розділу II Кодексу комерційного обліку електричної енергії стороною, відповідальною за точку комерційного обліку для кожної точки комерційного обліку в межах відповідальності зобов`язана, зокрема, забезпечити експлуатацію та технічний стан належних їй засобів комерційного обліку та вузлів обліку, а також безперервність процесів вимірювання та формування даних комерційного обліку.

Відповідно до п. 7.1.7 глави 7.1 розділу VII Кодексу комерційного обліку електричної енергії періодична повірка, обслуговування та ремонт (зокрема демонтаж, транспортування та монтаж) засобу вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб електричну енергію), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, здійснюються за рахунок оператора системи-розподілу.

Отже, оператор системи-розподілу має право ініціювати проведення за власний рахунок позапланової технічної перевірки, перевірки програмування або експертизи засобу комерційного обліку електричної енергії. При цьому, оператор системи-розподілу має за власний рахунок здійснювати обслуговування та ремонт засобу вимірювальної техніки, встановлених у індивідуальних побутових споживачів, незалежно від того, хто є власником такого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що єдиною підставою для відключення житлового будинку позивача від електропостачання стало те, що ОСОБА_1 відмовив працівникам АТ "Полтаваобленерго" у проведенні заміни встановленого засобу вимірювальної техніки NIK 2307 ARP3 T.1602 M.21 на інший, який має гірші характеристики, ніж вищезазначений засіб вимірювальної техніки.

При цьому, позивач не заперечував проти заміни засобу вимірювальної техніки на інший, але за умови, щоб він був аналогічний NIK 2307 ARP3 T.1602 M.21 або Gama 300 G3B.144.

Отже, між позивачем та відповідачем виник спір у зв`язку з тим, що працівники АТ "Полтаваобленерго" без попереднього повідомлення та дозволу позивача зайшли на територію господарства біля житлового будинку, де зняли засіб вимірювальної техніки NIK 2307 ARP3 T.1602 M.21, який раніше був ними встановлений замість Gama 300 G3B.144, який вийшов з ладу, та намагались встановити інший засіб вимірювальної техніки, який має гірші характеристики, ніж зазначені засоби вимірювальної техніки, і його не можливо використовувати як засіб вимірювальної техніки для постачання електричної енергії за "зеленим" тарифом відповідно до укладеного 01.02.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ "Полтаваенергозбут" договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством № 5280006.

Висновки суду першої інстанції про те, що відповідач безпідставно відключив позивача від постачання електричною енергією, чим вчинив протиправні дії, порушивши права позивача та умови укладеного між ними 20.01.2021 р. договору на постачання електричної енергії до об`єкту споживання за адресою АДРЕСА_1 , є правильними, відповідають обставинам справи та проаналізованим доказам, в тому числі інформації у листі начальника Чутівської філії АТ "Полтаваобленерго" від 29.06.2021 № 14-27/01/1069, в якому повідомляється позивачу про можливість відновлення постачання електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що відповідач протиправно відключив житловий будинок позивача від електропостачання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в частині визнання дій АТ «Полтаваобленерго» протиправними та зобов`язав відповідача усунути порушення прав позивача як споживача шляхом відновлення електропостачання до житлового будинку по АДРЕСА_1 за власний рахунок відповідача.

Згідно ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

У ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (далі - Постанова № 4) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Отже, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно абз. 2 п. 5 вказаної Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов відповідальності за заподіяну шкоду. Це: а) наявність моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірні рішення, дії чи бездіяльність заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вина заподіювача шкоди.

Згідно роз`яснень у п. 9 Постанови № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних,

душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Рішення ЄСПЛ є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

При встановленні факту моральної шкоди суд керується критеріями загальнолюдських цінностей, на чому неодноразово наголошував у власних рішеннях ЄСПЛ.

Як визначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого королівства" (Case of ABDULAZIZ, CABALES AND BALKANDALI) моральна шкода, з огляду на її природу, не завжди може бути предметом чіткого доведення. Більш того, право на відшкодування, з урахуванням практики ЄСПЛ, повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв, які надходять на адресу національних судів та ЄСПЛ з України.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн., посилався на те, що незаконними діями відповідача, які полягали у відключенні на тривалий час від електропостачання належного йому житлового будинку, яким він постійно користується, йому завдано непоправної шкоди як громадянину України, власнику приватного житла. У зв`язку з відключенням від електроенергії були повністю паралізовані всі можливі (і не тільки), в тому числі виробничі зв`язки. Його усунуто від повсякденного життя, позбавлено можливості реалізовувати своє конституційне право вільно здійснювати повсякденну діяльність з застосуванням оргтехніки, яка знаходиться у будинку. Також вказував, що в нього присутній страх громадянина перед власною державою, вседозволеністю підприємств-монополістів, оскільки всі незаконні дії відповідачів не були наслідком помилки, а вчинені умисно та розраховані на безкарність. Оскільки з матеріалів преси йому відомо, що розмір заробітної плати керівника підприємства-відповідача складає не менше 50 000 грн., він вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди щонайменше як 100 000,00 грн.

При визначенні розміру моральної шкоди суд першої інстанції врахував характер правопорушення та ступінь вини АТ "Полтаваобленерго", глибину та рівень фізичних і духовних страждань позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, втрати нормальних життєвих зв`язків, додаткових зусиль для організації свого життя, часу та зусиль, вчинених ним для відновлення попереднього стану та дійшов висновку, що протиправними діями відповідача позивачу нанесена моральна шкода у розмірі 50 000,00 грн.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з розміром відшкодування, що стягнутий з відповідача на користь позивача у сумі 50 000,00 грн., який вважає завищеним, та з урахуванням наведених позивачем обґрунтувань колегія суддів приходить до висновку про зменшення розміру моральної шкоди, що стягнута з відповідача на користь позивача до 5000 грн., що буде співмірним з тими душевними стражданнями, яких він зазнав у зв`язку з протиправними діями відповідача.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру моральної шкоди, що стягнута з відповідача на користь позивача.

В іншій частині рішення місцевого суду необхідно залишити без змін.

За змістом ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як убачається з матеріалів справи, за подання апеляційної скарги АТ «Полтаваобленерго» сплачено 6129,00 грн. судового збору, тоді як відповідно до положень ч. 1, п. 1.1., 6.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягав сплаті судовий збір у сумі 2862,00 грн. (908+1000)х150%=2862), виходячи з того, що у позові заявлено одну вимогу немайнового характеру (про визнання дій протиправними та зобов`язання негайно відновити електропостачання), за яку ставка судового збору становить 908 грн. та майнову вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн., за яку ставка судового збору становить 1000 грн.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Приймаючи до уваги те, що апеляційна скарга задовольняється частково, а рішення суду змінено в частині розміру моральної шкоди, який зменшено до 5000,00 грн., понесені відповідачем АТ «Полтаваобленерго» витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, який пропорційно розміру задоволених вимог становить 1334,76 грн., необхідно компенсувати за рахунок держави.

Заперечення відповідача проти позову та його аналогічні доводи апеляційної скарги щодо законності дій АТ «Полтаваобленерго» та складеного ними акту від 14.05.2021 р. спростовуються встановленими у справі обставинами та наявними у справі доказами, які проаналізовані вище.

Твердження відповідача про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди у спорах про захист прав споживачів, на увагу колегії суддів не заслуговують, так як виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Статті 4 та 22 Закону про захист прав споживачів у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону про захист прав споживачів навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Такі правові висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року при розгляді справи № 216/3521/16-ц.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3, ст.ст., 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» задовольнити частково.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 17 серпня 2021 року змінити в частині стягнення моральної шкоди.

Зменшити розмір моральної шкоди, що стягнута з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь ОСОБА_1 , з 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. до 5000, 00 (п`ять тисяч) гривень.

В іншій частині рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 17 серпня 2021 року залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору, понесені Акціонерним товариством «Полтаваобленерго» за подання апеляційної скарги у сумі 1334,76 грн., компенсувати за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23.12.2021 р.

Головуючий суддя О.В. Чумак

Судді С.М.Бондаревська

Л.І.Пилипчук