Провадження № 2-з/643/351/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2021 р. м. Харків

Московський районний суд м.Харкова в складі головуючого судді - Кононенко Т.О., розглянувши без повідомлення учасників справи представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лисенко Андрія Олександровича до АТ « Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: Приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Адвокат Лисенко Андрій Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ « Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: Приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовом адвокат Лисенко Андрій Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 65846036 від 18.06.2021 відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни №1098 від 05.05.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ « Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 36913,20 грн.

В обґрунтування заяви, вказує, що в провадженні Московського районного суду м.Харкова розглядається цивільна справа за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лисенко Андрія Олександровича до АТ « Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: Приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки в даній цивільній справі оскаржується виконавчий документ виконавчий напис, заявник вважає за необхідне забезпечити позов шляхом зупинення стягнення.

Суд, вивчивши доводи заяви, дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового спору (позову, що забезпечується) є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивач вважає, що такий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства.

У зв`язку з цим заявник, звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову просить зупинити примусове стягнення майна за виконавчим написом.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно доп.6ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Отже, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Вказане узгоджується і з положенням п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Згідно з роз`ясненнями у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, суд виходить з того, що у разі не зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні на час розгляду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, це може призвести до незаконного стягнення при примусовому виконанні оскаржуваного виконавчого напису майна позивача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на виконання спірного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 65846036, в ході якого постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунки та кошті, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

У Постанові Верховного Суду по справі № 914/1939/20 від 15.01.2021 зазначено що потрібно застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, на підставі виконавчого напису нотаріусу, та встановлення заборони на здійснення виконавчих дій, адже це є ефективним способом, який захистить права та інтереси позивача й, водночас, не завдасть шкоди та збитків відповідачу, а лише відстрочить, на період розгляду судової справи, проведення виконавчих дій.

Аналогічні висновки викладені у Постановах Верховного Суду щодо застосування норм права, викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у постановах Верховного Суду від 25.02.2019 у справі №924/790/18, від 11.10.2019 у справі №910/4762/19, від 06.04.2020 у справі №203/1491/19, від 30.09.2020 у справі № 910/19113/19

Таким чином, у разі, якщо до закінчення розгляду цивільної справи за позовом з яким заявник буде звертатися до суду виконавцем буде примусово стягнуто майно заявника, то у останнього є обґрунтовані побоювання про неможливість ефективно захистити свої права у межах цього судового провадження, що також може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів при новому зверненні до суду, а відтак, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Вжиття вказаного способу забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, ураховуючи те, що заходи забезпечення позову є тимчасовими, зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду, а також зважаючи на розмір заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву адвоката Лисенко Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лисенко Андрія Олександровича до АТ « Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: Приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Зупинити стягнення по виконавчому провадженню № 65846036 від 18.06.2021 відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни №1098 від 05.05.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ « Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором GP 6511449 від 02.07.2014 року у розмірі 36913,20 грн. .

Копію ухвали направити приватному виконавцю для негайного виконання та учасникам провадження.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років із наступного дня після набрання нею законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.О. Кононенко