Справа № 301/88/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" березня 2021 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав із ПАТ КБ «ПриватБанк» (14.06.2018 року проведено державну реєстрацію зміни найменування позивача на АТ КБ «ПриватБанк») заяву б/н від 06.05.2014 року, згідно якої йому було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт на картковий рахунок в розмірі 1100 грн. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку складає між ОСОБА_1 та банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір).
Відповідно до п.п. 1.1.2.5.-1.1.2.7., 2.1.1.5.5.-2.1.1.5.7., 2.1.1.12.2. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), ОСОБА_1 зобов`язувався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором; у разі невиконання зобов`язань за Договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафта), оплати винагороди банку, а також зобов`язувався стежити за витратою коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафта; за користування кредитом при наявності пільгового періоду сплачувати відсотки за пільговою процентною ставкою (0,01% річних) в рамках встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції.
Пунктами 1.1.5.20., 1.1.5.25., 2.1.1.7.6. Умов передбачено обов`язок відповідача при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, сплатити банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій; за несвоєчасну оплату послуг, передбачених Договором, Умовами і Правилами, сплатити банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла у період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення; при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми зобов`язань.
Пунктами 1.1.3.2.2., 2.1.1.4.2., 2.1.1.12.10. Умов банку надано право у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення овердрафта, призупинити здійснення розрахунків по картці (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за Договором.
Згідно п.1.1.7.3. Умов, картрахунки відкриті на невизначений строк за винятком настання умови, викладеної в п.п. 1.1.7.6., 1.1.7.7. цих Умов. Пунктами 1.1.7.12., 1.1.7.41. Умов також передбачено, що Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання; якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк; Договір діє без обмеження строку.
Відповідач зобов`язувався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, зокрема, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.
Ухвалою Іршавського районного суду від 15.01.2021 року відкрито провадження у справі і призначено справу до судового розгляду на 05.02.2021 року.
Представник позивача ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотання позов підтримав, просив такий задовольнити, розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 67, 76, 83).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений як за місцем реєстрації, так і за місцем фактичного проживання, причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов не подав, подав заяву, в якій просив розглянути справу по суті без його участі (а.с.77, 79-80, 84, 85).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 625, 629, 1054 ЦК України, цивільні зобов`язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор вправі відповідно до умов договору та положень закону вимагати виконання порушеного зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
06.05.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (з 14.06.2018 року АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.18).
Позивач посилається на те, що згідно зазначеного кредитного договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, для чого йому було відкрито картковий рахунок та надано кредитну картку.
Проте яку саме кредитну картку отримав відповідач у анкеті-заяві не зазначено.
Як встановлено судом, вищевказана Анкета-Заява, на яку посилається позивач, є стандартним бланком, який не містить відомостей про розмір відсотків та порядок користування кредитними коштами.
Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» (без дати), за кредитним договором б/н відповідачу було надані наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 з терміном дії до 11/17; № НОМЕР_2 з терміном дії до 01/18; № НОМЕР_3 з терміном дії до 05/18; № НОМЕР_4 з терміном дії до 03/19 (а.с.16).
Позивач посилається на те, що підписанням Анкети-заяви між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
До анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 06.05.2014 року, позивачем долучено витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» (а.с.19 ), та витяг з Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.20-49).
Однак, надані позивачем Умови не містять підтверджень, що саме їх, у наданій суду редакції розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами 06.05.2014 року.
Наданий позивачем витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» суд також вважає неналежним доказом, оскільки він не містить жодної інформації щодо предмета доказування у даній справі, зокрема, щодо типу кредитної картки, наданої відповідачу у межах підписаної ним анкети-заяви від 06.05.2014 року, а містить лише виклад умов використання кожної з кредитних карток за різними типами кредитування, які обслуговуються позивачем, що, зважаючи на відсутність у підписаній відповідачем заяві відомостей щодо типу отриманої ним картки, не має правового значення для вирішення даного спору.
Тому відсутні підстави вважати, що банком при укладенні кредитного договору із ОСОБА_1 були дотримані вимоги щодо повідомлення останнього про умови кредитування та погодження з відповідачем саме тих умов, які позивач вважав узгодженими.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Дана сума складається з:
- заборгованості за тілом кредиту в сумі 8425,62 грн.,
- заборгованості за відсотками в сумі 1956,70 грн.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором. Останнє погашення кредитного боргу здійснено 16.03.2020 року у розмірі 1800 грн., що вбачається з розрахунку заборгованості за Договором та виписки за Договором (а.с. 14 на звороті, 57).
Разом з тим відповідач не надав суду доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8425,62 грн. підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами в розмірі 1956,70 грн., суд приходить до наступного.
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України; у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У анкеті-заяві від 06.05.2014 року процентна ставка не зазначена.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, у різні періоди банком застосовувалась:
- процентна ставка (поточна) 27,60%, 32,40%, 42,00% (а.с.7-8);
- процентна ставка (прострочена) - 27,60%, 32,40%, 42,00% (а.с.7-8);
- процентна ставка 2,70%, 3,50%, 3,40% (а.с.9-15);
- процентна ставка при порушенні умов кредитування, міс. 7,00%, 3,50%, 3,40% (а.с. 14-15);
- процентна ставка на прострочений кредит, річна 84,00%, 42,00%, 40,80% (а.с.14-15).
Однак, матеріали справи не містять правового обґрунтування встановлення та зміни відсоткових ставок та ознайомлення відповідача з такими змінами. Тому твердження позивача про те, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок відповідача по сплаті відсотків за користування кредитними коштами у порядку та розмірі, визначених банком, є недоведеним.
Тому вимоги про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом є безпідставними, оскільки наявні у матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг, які передбачали сплату процентів, не містять підпису відповідача, а отже, позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодився на приєднання до цих Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ознайомившись з ними. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач розумів саме ці умови та погодився з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначених у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Тому у цій справі не можна вважати Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку складовою частиною укладеного між сторонами договору, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню.
Вказане відповідає правовим позиціям, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04.09.2019 у справі №382/1131/18 та у постанові від 23.12.2020 року по справі №191/2648/17.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При цьому, згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1956,70 грн. заборгованості за відсотками задоволенню не підлягають.
Відзиву на позов відповідач не подав.
Суд також вважає, відповідно до ч.1 та ч.2 п.3 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь АТ КБ «ПриватБанк» 2102 грн. судових витрат, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду (пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з мінімальної ставки судового збору) (а.с. 1).
Керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 629, 631, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 274, 279 ЦПК України,
р і ш и в :
Позов задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 2102 (дві тисячі сто дві) гривні судових витрат.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 05 березня 2021 року.
Головуюча : М. О. Пітерських