Справа №731/516/21
Провадження №2/731/221/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

28 грудня 2021 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Чичоти В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2021 року позивач звернулась до Варвинського районного суду Чернігівської області із зазначеною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що від шлюбу з ОСОБА_2 у них народилося двоє дітей донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2017 року з ОСОБА_2 на її користь стягувалися аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 750,00 грн, а на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 850,00 грн. Стягнення на утримання доньки ОСОБА_5 на підставі вказаного рішення суду припинилося, оскільки дитина досягла повноліття. Наскільки їй відомо, зараз ОСОБА_2 мешкає та працює у місті Києві. Розмір аліментів, які стягуються з нього на доньку ОСОБА_6 у розмірі 850,00 грн, на даний час є недостатнім для належного утримання та забезпечення нормального розвитку дитини, враховуючи інфляційні процеси, збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та економічну ситуацію в державі. Разом з тим, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним, саме стягувачу надано право вибору способу стягнення аліментів, а імперативна заборона змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження відсутня.

На цих підставах просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 850,00 грн щомісячно, встановивши спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а також стягнути з ОСОБА_2 понесені нею судові витрати.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2021 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду на 28 грудня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 29), відзиву на позов або заяв з процесуальних питань до суду не подав.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що від шлюбних стосунків у ОСОБА_7 та ОСОБА_2 народилося двоє дітей донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9, 10, 11).

На підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2015 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2017 року ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 750 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 850 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-8).

Отримувач аліментів ОСОБА_7 13 жовтня 2020 року уклала новий шлюб, після чого змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с. 11).

На даний час старша донька ОСОБА_2 та ОСОБА_9 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття.

Довідкою № 837, виданою Журавським старостинським округом Варвинської селищної ради 04 жовтня 2021 року, підтверджується, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та до складу її сім`ї входить дочка ОСОБА_4 , 2012 року народження, тобто дочка ОСОБА_6 проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с. 12).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною першою ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, саме одержувач аліментів наділений правом на звернення до суду із вимогою про зміну способу аліментів. При цьому положення ч. 3 ст. 181 СК України не пов`язують право особи, яка звертається до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з обов`язком надання доказів про наявність підстав для зміни розміру аліментів, оскільки таке право одержувачу аліментів гарантовано ч. 3 ст. 181 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не надав доказів на підтвердження обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів (ст. 182 СК України).

Суд зважає на те, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» було встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01 січня 2017 року 1 355,00 гривень, з 01 травня 2017 року 1 426,00 гривень, з 01 грудня 2021 року 1 492,00 гривні.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у березні 2017 року становив 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України у редакції від 11 листопада 2016 року, що діяла у березні 2017 року), тобто з 01 січня 2017 року 406,50 грн. При цьому визначена судом у 2017 році сума аліментів у розмірі 850,00 грн практично удвічі перевищувала мінімальний розмір аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2021 року 2 395,00 гривень, з 01 липня 2021 року 2 510,00 гривень, з 01 грудня 2021 року 2 618,00 гривень.

Зараз гарантований мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 01 грудня 2021 року 1 309,00 грн.

Тобто, на сьогоднішній день сума аліментів у розмірі 850,00 грн є значно меншою за встановлений законодавством гарантований мінімальний розмір аліментів, що порушує права дитини.

Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає донька, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказування.

Оскільки змінюються потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, то виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну способу їх стягнення та, відповідно, збільшення їх розміру.

Зважаючи на інтереси дитини, враховуючи вимоги ст. ст. 181-183 СК України, встановлений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів та встановлення способу стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

На переконання суду вказаний розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, суд зважає, що стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника автоматично регулює розмір стягнень залежно від рівня доходів платника і одночасно забезпечує обов`язкове стягнення аліментів у розмірі, не нижчому від гарантованого мінімального розміру, встановленого на рівні 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач у позовній заяві просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000,00 грн, на підтвердження яких подала копію договору про надання юридичних послуг № 11 від 25 вересня 2021 року, у якому визначена вартість надання консультації та складання позовної заяви (а.с. 13-14), копію акта прийняття-передачі наданих юридичних послуг та копію розрахункових квитанцій № 48861 та № 480862 від 02 жовтня 2021 року, які свідчить про отримання адвокатом Дроб`язко О.О. від позивача ОСОБА_1 гонорару на загальну суму 2 000,00 грн, зокрема, у сумі 1 500,00 грн - за виготовлення позовної заяви та 500,00 грн за надання консультації (а.с. 16).

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Зважаючи на задоволення позову у повному обсязі, відсутність заперечень відповідача щодо суми витрат позивача на професійну правничу допомогу, розумність вказаних витрат та їх співмірність зі складністю справи, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у визначеному позивачем розмірі, тобто у сумі 2 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 263, 265, 273, 280-283, 353, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2017 року у цивільній справі № 731/113/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 850,00 грн щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Припинити з моменту набрання цим рішенням законної сили стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за виконавчим листом, виданим на виконання рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2017 року у цивільній справі № 731/113/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 850 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) гривень витрат на правничу допомогу адвоката.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І. Савенко