Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1325/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

23.12.2021 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Басистої Т.В.,

справа № 677/1325/21,

сторони по справі:

позивач - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач ОСОБА_1 ,

вимоги позивача - стягнення заборгованості,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін,

«І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача»

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.03.2016 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (надалі - АТ «Ощадбанк») та ОСОБА_1 було укладено договір у формі заяви про приєднання №571949 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі кредитний договір). На виконання умов кредитного договору відповідачу був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях на умовах тарифу «Зарплатний» та надано картку типу «Mastercard Debit Standart» та ПІН конверт до неї.

Відповідно до п.п. 6.2, 6.3 кредитного договору за зверненням відповідача банком було встановлено відновлювальну кредитну лінію в сумі 1500 грн, строком кредитування 36 місяців, з можливим продовженням на той самий строк.

15.03.2017 року за зверненням відповідача між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб укладеного між Банком та Клієнтом.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Блоку 3 «Умови кредитування» заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) до Договору банком було встановлено відновлювальну кредитну лінію в сумі 23100 грн, строком кредитування 24 місяці, з можливим продовженням на той самий строк. Процентна ставка 30 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду.

Відповідно до п.п. 3.1 Блоку 3 підписанням цієї Заяви, Відповідач погоджується на одержання (збільшення) Кредиту та за умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору з істотними умовами кредитування викладеними у цій Заяві (зокрема розміром кредиту).

Пунктом 5.5. кредитного договору визначено, що клієнт підтверджує, що отримав, ознайомився і погоджується із Правилами користування карткою, тарифами, які діють на дату підписання заяви про приєднання (надалі - Правила).

Відповідно до п.1.14 Розділу «Загальні умови надання кредиту» кредитного договору проценти нараховуються банком методом факт/факт на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання кредиту включно, та до дня фактичного повернення кредиту.

Відповідач свої зобов`язання, передбачені договором, щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків, не виконує, в результаті чого, станом на 27.07.2021 загальна кредитна заборгованість по Договору становить 26031,28 грн, з яких: 23100 грн - заборгованість за основним боргом, 2845,70 грн - проценти за користування кредитом, 7 грн комісія, 62,65 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 15,93 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Покликаючись на вищенаведене, представник позивача просив стягнути на користь АТ «Ощадбанк» вказані суми з відповідача.

Відзив на позов відповідач до суду не подала.

«ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи»

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позов підтримав та просить справу розглядати за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду, повідомлена належним чином, відзив на позов не подала, про причини неявки суд не повідомила.

«ІІІ. Процесуальні дії у справі»

25.08.2021 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

23.12.2021 суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

«IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин»

01.03.2016 між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у формі заяви про приєднання №571949 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На виконання умов договору відповідачу був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях на умовах тарифу «Зарплатний» та надано картку типу «Mastercard Debit Standart» та ПІН конверт до неї.

Відповідно до п.п. 6.2, 6.3 кредитного договору за зверненням відповідача банком було встановлено відновлювальну кредитну лінію в сумі 1500 грн, строком кредитування 24 місяці, з можливим продовженням на той самий строк.

Згідно п.6.6 кредитного договору процентна ставка за Кредитом є фіксованою і становить 30 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду (процентна ставка протягом Грейс - періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки складає 0,001 % річних). Комісійна винагорода за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0 % річних.

Пунктом 5.5. кредитного договору визначено, що клієнт підтверджує, що отримав, ознайомився і погоджується із Правилами користування карткою, тарифами, які діють на дату підписання заяви про приєднання (надалі - Правила).

Відповідно до п.1.14 Розділу «Загальні умови надання кредиту» кредитного договору проценти нараховуються банком методом факт/факт на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання кредиту включно, та до дня фактичного повернення кредиту.

15.03.2017 року за зверненням відповідача між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб укладеного між Банком та Клієнтом (надалі Заява).

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Блоку 3 «Умови кредитування» Заяви банком було встановлено відновлювальну кредитну лінію в сумі 23100 грн, строком кредитування 24 місяці, з можливим продовженням на той самий строк.

Згідно п. 3.5 строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін строк дії Кредиту продовжується на строк дії платіжної картки.

Відповідно до п. 3.6 Блоку 3 «Умови кредитування» Заяви процентна ставка за Кредитом є фіксованою і становить 30 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду (процентна ставка протягом Грейс - періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки складає 0,001 % річних). Комісійна винагорода за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0 % річних

Відповідно до п.п. 3.1 Блоку 3 Заяви підписанням цієї Заяви, Відповідач погодилася на одержання (збільшення) Кредиту та за умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору з істотними умовами кредитування викладеними у цій Заяві (зокрема розміром кредиту).

Згідно п.3.8 Блоку 3 Заяви комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит 0,00 % від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказаних грошових коштів в усіх банкоматах/ у касах банку (касах інших банків) з використанням платіжного терміналу.

ОСОБА_1 свої зобов`язання, передбачені договором, щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків не виконала, внаслідок чого, станом на 27.07.2021 заборгованість по Договору становить 25945,7 грн, з яких: 23100 грн - заборгованість за основним боргом, 2845,7 грн - проценти за користування кредитом.

Вказані обставини підтверджуються: копією заяви про приєднання №571949 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 01.03.2016, копією заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб укладеного між Банком та Клієнтом від 15.03.2017, довідкою про видані картки клієнту ОСОБА_1 , копіями розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про захист прав споживачів».

«ІV. Оцінка суду»

Оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 01.03.2016 щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків, допустила прострочення виконання зобов`язання, а тому з неї на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредитному договору в розмірі 25945,7 грн, з яких: 23100 грн - заборгованість за основним боргом, 2845,7 грн - проценти за користування кредитом.

Щодо вимог банку про стягнення з відповідача 3 % річних в порядку визначеному ч.2 ст. 625 то суд дійшов таких висновків.

У постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Згідно п.3.3 заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб укладеного між Банком та Клієнтом від 15.03.2017 сторони узгодили, що строк дії кредитного договору становить 24 місяці, з можливим подовженням на той самий строк.

Згідно п. 3.5 строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін строк дії Кредиту продовжується на строк дії платіжної картки.

Відповідно до Довідки про видані картки клієнту (а.с. 27) відповідачу неодноразово перевипускалися платіжні картки. З вказаної довідки вбачається, що кінцевий термін дії останньої картки, виданої ОСОБА_1 , 28.02.2023.

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків заборгованості ОСОБА_1 та виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 відповідач вносила кошти на погашення заборгованості за наданим кредитом, а позивач продовжував нараховувати передбачені Договором проценти за користування кредитними коштами в порядку визначеному ч.1 ст. 1048 ЦК України, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат в порядку, визначеному ст. 625 ЦК України, а тому в позові в цій частині слід відмовити.

Щодо вимог банку про стягнення з відповідача заборгованості за комісією, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, як вбачається з наданих позивачем копії заяви про приєднання №571949 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 01.03.2016 та копії заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб укладеного між Банком та Клієнтом від 15.03.2017, сторонами узгоджено, що комісійна винагорода банку становить 0%, таким чином суд вважає, що сторонами не було погоджено умови кредитного договору в частині стягнення з відповідача комісії, а тому суд не вбачає підстав для стягнення комісії з ОСОБА_1 .

Разом з тим, навіть якщо сторонами було б обумовлено стягнення комісії з відповідача, вимоги про стягнення комісії є нікчемними зважаючи на таке.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 55 ЗаконуУкраїни «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16.10.2011, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів»(будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі ч. 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16.10.2011 до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.12.2019 по справі № 524/5152/15-ц.

Таким чином, враховуючи, що позичальник ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за кредитним договором від 01.03.2016, істотні умови якого були нею узгоджені, разом з тим судом визнано безпідставними вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії та 3% річних за період, що охоплюється строком дії договору та протягом якого банком в порядку ч.1 ст. 1048 ЦК України нараховувалися проценти за користування кредитом, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за основним боргом в розмірі 23100 грн та 2845,7 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.

«V. Розподіл судових витрат між сторонами»

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов АТ «Ощадбанк» задоволено на 99,7 % (25945,7 грн х100% : 26031,28 грн), а тому з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2263,19 грн (2270 грн. х 99,7 %).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 551, 625, 633, 634, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 23100 грн - заборгованість за основним боргом, 2845,7 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, а всього грошові кошти в розмірі 25945 гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 2263 гривні 19 копійок судового збору.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», місцезнаходження: 01001, Київська область, м. Київ, вул. Госпітальна, 12Г; .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя Р. В. Вознюк