Справа № 562/1884/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" грудня 2021 р. Здолбунівський районний суд
в складі: головуючого судді Мичка І.М.
при секретарі Кондратюк Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІГАНТ", Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
У поданій заяві, позивач просить ухвалити рішення, котрим визнати таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем 02 листопада 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 4926;
В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчі написи, так як суми стягнення є спірними. Його попередньо не повідомляли про добровільне погашення боргу. Жодних договорів з ТОВ «ГІГАНТ» не укладав.
Позивач належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання повістки, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався.
Представник позивача адвокат Ярмольчук В.С. надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі й просить їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалися, про поважність причин неприбуття не повідомили, відзиву на позов не подано.
Неявка в судове засідання належним чином сповіщених учасників справи у відповідності до ст. 223 ЦПК України в даному випадку не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За змістом положень ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.
5. Викладення виконавчого напису
5.1. Виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
5.2. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.
5.3. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій.
При цьому, ст. 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для наступних висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Наведені висновки суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 27.03.2019 р. по справі N137/1666/16-ц.
Судом встановлено, що 02 листопада 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №4926.
За змістом положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
ТОВ "ГІГАНТ" не скористалось своїм правом на подання відзиву на позов та участь в судовому засіданні з можливістю надання доказів на спростування позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В матеріалах справи відсутні відомості про те, які документи подавалися відповідачем приватному нотаріусу для вчинення оспорюваних виконавчих написів. Відсутній і сам кредитний договір за яким стягнуто борги.
В матеріалах справи відсутні документи, котрі б стверджували безспірність вимог відповідача. В наданому розрахунку заборгованості вказано лише суми боргу, без періоду їх розрахунку та моменту виникнення. Ці обставини виключають можливість перевірити суму заборгованості та відповідно її безспірність. Також відсутні докази, котрі встановлюють прострочення виконання зобов`язання позивачем.
Приватний нотаріус також не надав суду пояснень, документів , які слугували підставою для вчинення виконавчого напису від 02 листопада 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 4926.
Відповідачем та приватним нотаріусом всупереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України не було надано суду належних, допустимих, достовірних доказів існування безспірності заборгованості позивача перед ТОВ "ГІГАНТ".
Всупереч вимог п.5.1 постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 виконавчий напис вчинено на окремому аркуші, а не на оригіналі кредитного договору.
Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 02 листопада 2020 року, який зареєстрований в реєстрі за № 4926, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908 грн сплаченого нею судового збору (за позовну заяву - 454,00 грн. за заяву про забезпечення позову - 454,00 грн).
На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про нотаріат", ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 2-4, 12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 158, 258-268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю " ГІГАНТ", Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. 02 листопада 2020 року, зареєстрованих в реєстрі № 4926 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГАНТ» заборгованості в сумі 607 593 (шістсот сім тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн. 56 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Здолбунівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.М.Мичка