ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 вересня 2021 року м. Чернівці

справа № 718/2093/20

провадження 822/84121

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, треті особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася із позовом до Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, треті особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення.

Позов обґрунтувала тим, що рішенням Неполоковецької селищної ради №49-6/219 від 12 вересня 2019 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1 » затверджено протокол комісії з питань земельних відносин природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою від 10.09.2019 року. Цим же рішенням відмовлено у погодженні межі земельної ділянки ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що «землекористувачі самовільно захопили» земельну ділянку селищної ради та встановили ворота, а також зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та демонтувати ворота у десятиденний термін.

Зазначала, що вказане рішення органу місцевого самоврядування є протиправним та підлягає скасуванню в повному обсязі, оскільки ніякого самовільного зайняття земельної ділянки, як зазначено у оспорюваному рішенні, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не було, а на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , щодо погодження меж якої і зверталася позивачка до селищної ради, розташований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Право спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , набуто ними у 2006 році внаслідок реалізації права на приватизацію житла, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.03.2006 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією рішення виконавчого комітету Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 17 квітня 2005 року.

Посилалася на те, що згідно інформації про об`єкт права власності у технічному паспорті та свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 13.03.2006 року, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , збудований у 1989 році, його загальна площа 132,10 кв.м, житлова площа 64,20 кв.м. та складається з житлового будинку літ А-І, 132,40 кв.м, літня кухня літ. Б, літ.б, сараї літ.В, літ.Г, гараж літ. Д, огорожа 1-3.

Крім цього вказує, що фактичне користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 співвласником ОСОБА_2 триває з часу вселення як члена сім`ї працівника колгоспу ОСОБА_4 з 5 грудня 1989 року, що встановлено рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.12.1998 року.

Співвласник ОСОБА_3 користувався цим житловим будинком з 1989 року як неповнолітня дитина ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , а співвласник ОСОБА_1 з часу народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та паспортів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Також посилається на те, що жодного самочинного будівництва у вказаному будинковолодінні користувачами житлового будинку з 1989 року, а у подальшому співвласниками з 2006 року не здійснювалося, що підтверджується схематичними планами із матеріалів технічного паспорта на будинок, схематичним планом земельної ділянки, а також підтверджується висновком судового експерта.

Рішенням Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 19.04.2012 року №21/10-12 надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проектної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки орієнтовною площею 0,42 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,18 га, що розміщені в с.Берегомет Кіцманського району Чернівецької області.

В ході виготовлення проектної документації землевпорядники розробили проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з урахуванням існуючих будівель і споруд, які обслуговують житловий будинок та площі земельної ділянки, що необхідна для забезпечення безпечної експлуатації та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 . Фактична площа земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування житлового будинку і споруд за існуючими державними будівельними нормами і правилами, склала 0,2044 га., що підтверджується копією проектної документації із землеустрою та висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 10.07.2020 року №523, відповідно до якого загальна площа земельної ділянки, що є необхідною для обслуговування будинку, господарських будівель і споруд становить 0,2044 га.

Також вказує, що оскаржуваним рішенням Неполоковецької селищної ради №49-6/2019 від 12 вересня 2019 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1 » порушено право співвласників житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 на набуття у власність земельної ділянки під спорудами, які є складовою частиною житлового будинку та необхідні для належної та безпечної експлуатації житла співвласниками, зокрема, орган місцевого самоврядування безпідставно визначив частину земельної ділянки площею 0,0244 га як самовільно захоплену ОСОБА_2 .

Посилалася на те, що на частині земельної ділянки, яка на план-схемі інвентарної справи на будинок позначена як проїзд, знаходяться очисні споруди вигрібні ями, які обслуговують житловий будинок, тобто забезпечують потреби усіх співвласників житлового будинку, а влаштований проїзд по вказаній частині земельної ділянки праворуч від будинку, здійснено з порушенням Державних будівельних норм і правил, оскільки відсутня необхідна ширина для проїзду між стіною будинку огорожею сусіднього домоволодіння, тобто зазначена частина земельної ділянки, не може використовуватись як проїзд.

Просила позов задовольнити, визнати протиправним та скасувати рішення Неполоковецької селищної ради №49-6/219 від 12.09.2019 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1 ».

Короткий змісту рішення суду першої інстанції

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасувати рішення 6 сесії VII скликання Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області №49-6/2019 від 12 вересня 2019 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1 ».

Стягнуто з Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області на користь ОСОБА_1 840,80грн. сплаченого судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2021 року в частині розподілу судових витрат змінити, стягнувши судові витрати на проведення судової експертизи на користь позивача ОСОБА_1 у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 зазначала, що відмова суду у розподілу судових витрат з проведенням судової експертизи є незаконною, оскільки позивач на підтвердження своїх позовних вимог посилався на висновок судового експерта. Зокрема позов обґрунтовано із посиланням на висновок судової будівельно технічної та земельно - технічної експертизи в частині доводів.

Також в обґрунтування позовних вимог позивач стверджувала, що фактична площа земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування житлового будинку і споруд за існуючими державними будівельними нормами і правилами, склала 0,2044 га., що підтверджується копією проектної документації із землеустрою та висновком судової будівельно - технічної та земельної технічної експертизи від 10.07.2020 року №523.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, обґрунтував судове рішення з посиланням на обставини, установлені висновком судового експерта.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що рішенням Неполоковецької селищної ради №49-6/219 від 12 вересня 2019 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1 » затверджено протокол комісії з питань земельних відносин природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою від 10.09.2019 року, згідно якого встановлено, що згідно земельно-облікових документів селищної ради за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 обліковується 0,18 га, по факту наміряно 0,2044 га. Земельна ділянка 0,0244 га самовільно закрита металевими воротами, яка є під`їздом до земельних ділянок сусідніх землекористувачів; відмовлено у погодженні межі земельної ділянки ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що «землекористувачі самовільно захопили» земельну ділянку селищної ради та встановили ворота; зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та демонтувати ворота у десятиденний термін.

Протоколом постійної комісії з питань земельних відносин природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою від 10.09.2019 року в присутності членів комісії вирішено звільнити (відкрити ворота) самовільно зайняту земельну ділянку.

Згідно рішення Х сесії VI скликання Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 19.04.2012 року №21/10-12 надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проектної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки орієнтовною площею 0,42 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,18 га, що розміщена за адресою в с.Берегомет Кіцманського району Чернівецької області.

Відповідно до рішення Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 17.04.2005 року №39/04 вирішено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 видати свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , збудований у 1989 році, загальна площа 132,10 кв.м, житлова площа 64,20 кв.м., який складається з житлового будинку літ А-І, 132,40 кв.м, літня кухня літ. Б, літ.б, сараї літ.В, літ.Г, гараж літ. Д, огорожа 1-3.

Довідкою Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 03.05.2018 року №252 підтверджується те, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 є власністю в рівних долях ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.12.1998 року відмовлено у задоволенні позову колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про виселення з наданням іншого житла за безпідставністю.

16.08.1977 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 16.08.1977 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 25.12.1988 року батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 09.08.1980 року батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.03.2006 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10066493 від 13.03.2006 року підтверджується, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 являються власниками житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів польових топографо-геодезичних робіт вбачається прив`язка та встановлення межових знаків земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , переданих на зберігання.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 242322789 від 29.01.2021 року ОСОБА_1 являється співвласником спільної сумісної власності житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Відповідно до Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , огорожа №1-2 та очисні споруди - ями вигрібні №3-4 є частиною вказаного будинковолодіння.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає в повній мірі.

Апеляційний суд переглядає рішення першої інстанції в частині розподілу судових витрат понесених ОСОБА_1 за проведення судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи, тобто в межах доводів апеляційної скарги, оскільки в іншій частині рішення суду не оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні вимоги представника позивача про відшкодування витрат понесених ОСОБА_1 за проведення судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи суд виходив з того, що ці витрати не пов`язані з розглядом вимог даної справи.

Колегія суддів погоджується з цим.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

За змістом частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Так, згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показами свідків. Наданий заявником висновок експертного почеркознавчого дослідження суд першої інстанції визнав належним та допустимим доказом у справі, тобто таким, що містить інформацію щодо предмета доказування та таким, що підтверджує обставини справи, які за законом мають бути підтверджені лише певними засобами доказування, і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України визначені Законом України «Про судову експертизу».

Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з проведенням експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася в жовтні 2020 року

до суду з позовом до Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, треті особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення та просила приєднати до матеріалів справи висновок № 523 судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи від 10 липня 2020 року. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 10 липня 2020 року представником позивача сплачено 12000 грн. за проведення експертного будівельно- технічного дослідження.

Відмовляючи у відшкодуванні витрат за проведення експертизи, суд першої інстанції зазначив, що такі витрати не пов`язані з розглядом вимог даної справи. При цьому в рішенні, суд першої інстанції не посилався на зазначену експертизу.

З матеріалів справи вбачається і встановлено колегією суддів, що судова будівельно технічної та земельно технічна експертиза від 10 липня 2020 року була проведена до звернення з позовом.

Доводи апелянта щодо наявності підстав для відшкодування витрат за проведену експертизу є безпідставними та спростовуються наступним.

Експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться на замовлення учасника справи.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява N 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява N 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява N 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Крім цього слід враховувати право учасника справи подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи. Отже, здійснення учасником справи замовлення експертного дослідження в поза процесуальному порядку обмежує право іншої особи приймати участь у процесі проведення експертизи, зокрема подавати заяву про відвід експерта.

Враховуючи, що замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою позивача до звернення до суду з позовом, судом першої інстанції не досліджувався висновок експерта та немає посилання на нього в рішенні суду, більш того, судом першої інстанції зазначено, що ці витрати не пов`язані з розглядом справи, отже підстав для відшкодування цих витрат немає.

Доводи апеляційної скарги зводяться до непогодження з рішенням суду в цій частині, однак висновків суду не спростовують та не підтверджують, що ці витрати, понесені позивачем, були необхідними (неминучими).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині оскарження ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2021 року в частині яка оскаржується залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови 10 вересня 2021 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.Ю. Половінкіна

О.О. Одинак