Справа № 216/1958/18
Провадження 4-с/216/18/21
УХВАЛА

іменем України

03 лютого 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

боржника ОСОБА_1 ,

представника стягувача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з залі суду №4, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрально-Міського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пилявець Ольги Володимирівни, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця Центрально-Міського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пилявець О.В. В обґрунтування поданої скарги було зазначено, що 14.12.2020 вона звернулась до Криворізької філії АТ КБ «ПриватБанк» з питання зняття коштів із заробітної картки № НОМЕР_1 , на яку перераховуються її заробітна плата. 16.10.2018 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано судовий наказ, згідно з яким з неї стягнуто заборгованість на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» у сумі 9119,41 грн, з урахуванням виконавчого збору, винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів. 21.12.2020 вона отримала постанову державного виконавця Центрально-Міського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пилявець О.В. про арешт коштів боржника, відповідно до якої було накладено арешт на грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках і рахунках, відкритих після винесення даної постанови. Боржник вважає дії державного виконавця незаконними з тих підстав, що діюче законодавство не передбачає накладення арешту на заробітну картку, яка відкрита у банківській установі, оскільки вона має спеціальний режим користування, з неї відраховуються внески на соціальне страхування та пенсійне забезпечення. Накладення арешту позбавило її джерела для існування. Державний виконавець повинна була видати виконавчий лист, який направити за місцем роботи боржника для стягнення 20% заробітної плати для погашення заборгованості за судовим наказом згідно з вимогами ст. 128 ЗУ «Про виконавче провадження». У зв`язку з чим, боржник просить суд визнати дії державного виконавця неправомірними і зобов`язати зняти арешт з банківської картки № НОМЕР_1 , відкритої на ім`я ОСОБА_1 в КФ АТ КБ «ПриватБанк».

У судовому засіданні боржник свою заяву підтримала та наполягала на її задоволенні.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, оскільки рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2018 до теперішнього часу не виконано, а тому державний виконавець діє в межах своїх повноважень з примусового виконання рішення суду.

Представник Центрально-Міського відділу ДВС міста Кривий Ріг Головного управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, його неявка згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2018 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за централізоване опалення в розмірі 7963 грн 10 коп за період з квітня 2015 року по квітень 2017 року.

Постановою державного виконавця Центрально-Міського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пилявець О.В. від 30.11.2020, з метою виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №216/1958/18, на підставі виконавчого листа №216/1958/18 від 16.10.2018, було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 9119,41 грн.

Боржник ОСОБА_1 вважає дії державного виконавця незаконними з тих підстав, що діюче законодавство не передбачає накладення арешту на заробітну картку, яка відкрита у банківській установі, оскільки вона має спеціальний режим користування, з неї відраховуються внески на соціальне страхування та пенсійне забезпечення, а також державний виконавець повинна була видати виконавчий лист, який направити за місцем роботи боржника для стягнення 20% заробітної плати для погашення заборгованості.

Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (частини 1, 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У зв`язку з вищевикладеним суд вважає скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою, оскільки рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2018 до теперішнього часу боржником не виконано, а тому державний виконавець Центрально-Міського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пилявець О.В., у виконавчому провадженні №62983373, діяла правомірно.

Посилання боржника на те, що державний виконавець не мала права накладати арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом є безпідставними, оскільки у постанові державного виконавця від 30.11.2020 було зазначено виключення щодо арешту коштів, що містяться на рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, а щодо документального підтвердження, що рахунок боржника мав спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, - відомостей боржником надано не було.

Разом з цим, не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 про те, що державний виконавець повинна була направити виконавчий лист за місцем роботи боржника для стягнення 20% заробітної плати для погашення заборгованості, оскільки згідно з ч. 1 ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, враховуючи наявність банківської картки № НОМЕР_1 , відкритої на ім`я ОСОБА_1 в КФ АТ КБ «ПриватБанк», та відсутність документального підтвердження, що рахунок боржника мав спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, державний виконавець приймаючи постанову від 30.11.2020, діяла в межах своїх повноважень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог заявника та вважає за необхідне залишити їх без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 24, 48, 59, 68 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 259, 260, 353, 447, 450, 451 ЦПК України, суд -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрально-Міського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пилявець Ольги Володимирівни - залишити без задоволення

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12 лютого 2021 року.

Суддя Р.О. Кузнецов