Номер провадження: 22-ц/813/7825/21
Номер справи місцевого суду: 504/2175/17
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Тищенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про скасування земельного сервітуту,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив скасувати постійний земельний сервітут земельної ділянки в розмірі 15 кв.м. вздовж несучої стіни будинку АДРЕСА_1 , що межує із земельною ділянкою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , для проходу, а також складання будівельних матеріалів з метою ремонту та обслуговування стіни будинку, належного на праві власності ОСОБА_1 , встановленого рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.07.2004 року по справі № 2-747/04.

Позивач вважає, що земельний сервітут, встановлений рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.07.2004 року, у справі №2-747/04, факт існування дії якого встановлений рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.10.2014 року у справі №1515/1184/12, підлягає припиненню відповідно до ст.406 ЦК України та ст.102 Земельного Кодексу України через те, що встановлений земельний сервітут має наслідок порушення норм ст.100 Земельного Кодексу України та ст.402 ЦК України щодо попереднього врегулювання спору про встановлення земельного сервітуту на підставі домовленості позивача та власником, володільцем сусідньої земельної ділянки. Також, не з`ясована можливість задоволення вимог позивача іншим шляхом, менш обтяжливим для власника, володільця земельної ділянки і не визначено обсяг прав відповідача, в якій частині встановлено сервітут та його розмір на місцевості із зазначенням відправних точок. Крім іншого, майно, з метою якого було встановлено земельний сервітут є самочинним будівництвом, право власності на яке не набувається, а отже і захисту не підлягає.

ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який у липні 2019 року уточнила, про зобов`язання відповідачів за зустрічним позовом провести державну реєстрацію обмежень, встановлених рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 липня 2004 року по цивільній справі № 2-747/04 щодо встановлення земельного сервітуту.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання провести державну реєстрацію обмежень залишено без розгляду.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про припинення земельного сервітуту задоволено. Скасовано постійний земельний сервітут земельної ділянки в розмірі 15 кв.м. вздовж несучої стіни будинку АДРЕСА_1 , що межує із земельною ділянкою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , для проходу, а також складання будівельних матеріалів з метою ремонту та обслуговування стіни будинку, належного на праві власності ОСОБА_1 , встановленого рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.07.2004 року по справі № 2-747/04. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 640,00 гривень та витрати на підготовку експертного висновку на замовлення сторони у розмірі 15 072,00 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального і процесуального права.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи на 16.11.2021 року на 14-30 годину, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позов, скасовуючи постійний земельний сервітут земельної ділянки в розмірі 15 кв.м. вздовж несучої стіни будинку АДРЕСА_1 , що межує із земельною ділянкою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , для проходу, а також складання будівельних матеріалів з метою ремонту та обслуговування стіни будинку, належного на праві власності ОСОБА_1 , встановленого рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.07.2004 року по справі № 2-747/04, суд першої інстанції виходив з наявності обставин, що унеможливлюють використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 , щодо якої встановлено постійний земельний сервітут площею 15 кв. м., вздовж стіни будинку АДРЕСА_1 , що граничить з земельною ділянкою ОСОБА_4 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , для проходу та складування будматеріалів для ремонту та обслуговування стіни будинку ОСОБА_1 .

Проте погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна.

З матеріалів справи вбачається, що:

- рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.07.2004 року, у справі №2-747/04 за позовом ОСОБА_1 до Крижанівської сільської ради Одеської області, ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту, позов задоволено, встановлено постійний земельний сервітут земельної ділянки в розмірі 15 кв. м., вздовж стіни будинку АДРЕСА_1 , що граничить з земельною ділянкою ОСОБА_4 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , для проходу та складування будматеріалів для ремонту та обслуговування стіни будинку ОСОБА_1 . Зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в обслуговуванні стіни будинку АДРЕСА_1 , відмостки на відстанні 1 м. від стіни будинку;

- рішенням Дев`ятнадцятої сесії IV скликання Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 15.06.2005 року на виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області зобов`язано ОСОБА_4 укласти платний договір на встановлення постійного земельного сервітуту, а ОСОБА_1 - сплачувати до Крижанівської сільської ради по 0,75 грн. за 1 кв.м. земельної ділянки на рік (т. а. с. 69);

- згідно з договором оренди землі від 15.06.2005 року, Крижанівською сільською радою, як орендодавцем передано, а ОСОБА_4 , як орендарем, прийнято в короткострокове платне користування земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1 загальною площею 0,05 га. з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель на 5 років з часу його реєстрації. При цьому серед умов використання земельної ділянки зазначено, що вона обтяжена земельним сервітутом площею 15 кв. м. (т.1 а. с. 72-73);

- 29.07.2005 року між Крижанівською сільською радою, як власником земельної ділянки, землекористувачем ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 укладено договір про встановлення земельного сервітуту і улаштуванні відмостки, на платній основі з щорічною вартістю земельного сервітуту - 0,75 грн. за 1 кв.м., або 11,25 грн. за рік на користь Крижанівської сільської ради. Договір зареєстрований у Книзі реєстрації договорів установлення земельного сервітуту під № 001 29.07.2005 року. На виконання умов оплати за договором від 29.07.2005 року до Крижанівської сільської ради надходили грошові кошти (т.1 а. с. 67-68, 70);

- рішенням Дев`ятнадцятої сесії IV скликання Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 18.05.2005 року дозволено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виготовлення технічної документації по складанню державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд на земельну ділянку площею 0,05 га. в АДРЕСА_1 ;

- відповідно до договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 07.10.2005 року, позивач є співвласником 59/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- державним актом на право власності на земельну ділянку ЯГ №942712 від 06.10.2006 року визначено співвласників земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.10.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.07.2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у встановленні хвіртки в паркані між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , для проходу на земельну ділянку площею 15,0 кв.м., розташованої в домоволодінні АДРЕСА_1 , в зоні дії земельного сервітуту, встановленого договором встановлення земельного сервітуту, для улаштування відмостки та обслуговування стіни будинку, укладеного 29.07.2005 року між ОСОБА_4 та Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області - скасовано. Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звільнити від металоконструкцій, зелених насаджень та інших речей територію домоволодіння АДРЕСА_1 , в зоні дії земельного сервітуту, встановленого договором встановлення земельного сервітуту, для улаштування відмостки та обслуговування стіни будинку, укладеного 29.07.2005 року між ОСОБА_4 та Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області. Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у встановленні хвіртки в паркані між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , для проходу на земельну ділянку площею 15,0 кв.м., розташованої в домоволодінні АДРЕСА_1 , в зоні дії земельного сервітуту. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін;

- рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області, Виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Комунального підприємства «Комінтернівське бюро технічної інвентаризації», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , Реєстраційна служба Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області, про визнання дій та бездіяльності Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області протиправними, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю відносно дотримання вимог будівельних норм та правил, державних стандартів під час будівництва будівель на земельній ділянці АДРЕСА_1 та невжиття заходів щодо усунення допущених при будівництві порушень. Визнано протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 09.12.2011 за № ОД 1. Скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 09.12.2011 за № ОД 1. Скасовано рішення виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 564 від 19.12.2011. Визнано нечинним свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , видане Виконавчим комітетом Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області на ім`я ОСОБА_1 серії САЕ № 513790 від 21.12.2011. Скасовано рішення Комунального підприємства «Комінтернівське районне бюро технічної інвентаризації» від 26.12.2011 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (відомості Єдиного державного реєстру судових рішень);

- постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 року апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, ОСОБА_1 , Департамента державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року по справі № 1570/4005/2012 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Інспекції ДАБК в Одеській області щодо проведення реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 1 від 09 грудня 2011 року - скасовано та ухвалено у цій частині позовних вимог нову постанову, якою відмовлено у задоволені позову. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року по справі № 1570/4005/2012 в частині позовних вимог про скасування рішення виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 564 від 19 грудня 2011 року; визнання нечинним свідоцтва про право власності на нерухоме майно - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , видане виконавчим комітетом Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 21 грудня 2011 року; скасування рішення Комунального підприємства «Комінтернівське районне бюро технічної інвентаризації» від 26 грудня 2011 року про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 - скасовано. Провадження по адміністративній справі № 1570/4005/2012 у цій частині позовних вимог - закрито (відомості Єдиного державного реєстру судових рішень);

- постановою Верховного Суду від 09.09.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у частині задоволення позовної вимоги щодо скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 1 від 9 грудня 2011 року скасовано, а провадження у справі у цій частині закрито. Роз`яснено ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про право вирішення вказаних позовних вимог у порядку цивільного судочинства. Роз`яснено ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи у відповідній частині за встановленою юрисдикцією. В іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року залишено без змін (відомості Єдиного державного реєстру судових рішень);

- ухвалою Верховного Суду від 06.10.2021 року заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено. Справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до комунального підприємства «Комінтернівське районне бюро технічної інвентаризації (правонаступник - комунальне підприємство «Лиманське районне бюро технічної інвентаризації»), виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю в Одеській області, треті особи: ОСОБА_1 , Реєстраційна служба Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області (правонаступник - Лиманська районна державна адміністрація Одеської області), Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання; дій та бездіяльності протиправними, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок - передано до Комінтернівського районного суду Одеської області (відомості Єдиного державного реєстру судових рішень);

- ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.09.2016 року відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті апеляційної скарги на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.07.2004 року та повернуто її заявнику (відомості Єдиного державного реєстру судових рішень);

- ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.10.2016 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22.09.2016 року (відомості Єдиного державного реєстру судових рішень);

- ухвалою Верховного Суду України від 18.01.2017 року заяву ОСОБА_2 в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.10.2016 року - повернуто заявнику. У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_1 до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту, усунення перешкод в облаштуванні відмостки за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.10.2016 року - відмовлено (відомості Єдиного державного реєстру судових рішень).

Судова колегія виходить з наступного.

В розумінні статей 401, 404 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом і полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

У відповідності до ч. 4 ст. 98 ЗКУ сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений, та встановлюється виключно у разі, коли потреби особи, в інтересах якої встановлюється сервітут, не можуть бути задоволені іншим способом (ч. 1 ст. 401 ЦК України).

Відповідно до ст. 100 ЗК України та ч. 1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Як вбачається з матеріалів справи, встановленню сервітуту вздовж стіни будинку АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 15 кв. м., в межах земельної ділянки по АДРЕСА_3 для проходу та складування будматеріалів для ремонту та обслуговування стіни будинку ОСОБА_1 із зобов`язанням ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в обслуговуванні стіни будинку АДРЕСА_1 , відмостки на відстанні 1 м. від стіни будинку, передувало: 1) рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 липня 2004 року; 2) рішення Дев`ятнадцятої сесії IV скликання Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 15.06.2005 року на виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області, яким зобов`язано ОСОБА_4 укласти платний договір на встановлення постійного земельного сервітуту, а ОСОБА_1 - сплачувати до Крижанівської сільської ради по 0,75 грн. за 1 кв. м. земельної ділянки на рік; 3) договір оренди від 15.06.2005 року, відповідно до якого Крижанівською сільською радою передано, а ОСОБА_4 прийнято в короткострокове платне користування земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_3 загальною площею 0,05 га. з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель на 5 років з часу його реєстрації. При цьому серед умов використання земельної ділянки зазначено, що вона обтяжена земельним сервітутом площею 15 кв.м.; 4) договір від 29.07.2005 року між Крижанівською сільською радою, як власником земельної ділянки, землекористувачем ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту і улаштуванні відмостки, на платній основі з щорічною вартістю земельного сервітуту - 0,75 грн. за 1кв. м., або 11,25 грн. за рік на користь Крижанівської сільської ради.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 403 ЦК України сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений.

Статтею 101 ЗК України встановлено, що дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи.

Набувши за договором купівлі-продажу від 07.10.2005 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , та на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.10.2005 року права власності на земельну ділянку площею 0,05 га. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тим самим набули зобов`язання за сервітутом, який встановлений на підставі договору від 29.07.2005 року і при переході прав на цю земельну ділянку в розумінні ст. 100 ЗК України та ст. 403 ч. 6 ЦК України зберіг свою дію.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 406 Цивільного кодексу України, сервітут припиняється у разі:

1)поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом;

2)відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут;

3)спливу строку, на який було встановлено сервітут;

4)припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту;

5)невикористання сервітуту протягом трьох років підряд;

6)смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут.

Також, за приписами ч. ч. 2-4 ст. 406 Цивільного кодексу України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 102 ЗК України дія земельного сервітуту підлягає припиненню у випадках:

а) поєднання в одній особі суб`єкта права земельного сервітуту, в інтересах якого він встановлений, та власника земельної ділянки;

б) відмови особи, в інтересах якої встановлено земельний сервітут;

в) рішення суду про скасування земельного сервітуту;

г) закінчення терміну, на який було встановлено земельний сервітут;

ґ) невикористання земельного сервітуту протягом трьох років;

д) порушення власником сервітуту умов користування сервітутом.

На вимогу власника земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, дія цього сервітуту може бути припинена в судовому порядку у випадках:

а) припинення підстав його встановлення;

б) коли встановлення земельного сервітуту унеможливлює використання земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, за її цільовим призначенням.

Сам по собі той факт, що ОСОБА_2 не був учасником справи в суді, коли вирішувалося питання про встановлення постійного земельного сервітуту та стороною договору з Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, на підставі якого був встановлений сервітут не впливає на збереження відносно нього, як особи, до якої перейшли права на земельну ділянку, земельного сервітуту встановленого щодо цієї земельної ділянки за участі попереднього землекористувача ОСОБА_4 .

Слід звернути увагу, що ОСОБА_4 та її представник визнали в суді вимоги ОСОБА_1 про встановлення сервітуту, що випливає зі змісту судового рішення від 02.07.2004 року, яке набрало чинності і не скасовано в установленому порядку.

В подальшому рішення суду було виконано укладенням відповідного договору на той час власником земельної ділянки Крижанівською сільрадою, землекористувачем ОСОБА_4 та сервітуарієм ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 придбав право на земельну ділянку щодо якої вже був встановлений сервітут, доводи позову про порушення судом вимог законодавства щодо попереднього врегулювання спору про встановлення сервітуту та щодо не з`ясування судом можливості встановлення сервітуту іншим менш обтяжливим шляхом, а також, що діючий земельний сервітут не визначає обсяг прав та обов`язків ОСОБА_1 , не визначає точного розміру земельного сервітуту та конфігурації частини земельної ділянки щодо якої встановлений сервітут є неспроможними.

Крім того зазначені обставини самі по собі не є достатніми для припинення сервітуту в розумінні ст. 406 ЦК України та ст. 102 ЗК України.

У суду першої інстанції не було підстав для врахування доводів позовної заяви, що майно для обслуговування якого встановлений сервітут є самочинним будівництвом, оскільки на час ухвалення оскаржуваного рішення, постанова Одеського окружного суду Одеської області від 27.03.2015 року, якою визнано протиправною бездіяльність Інспекції ДАБК в Одеської області щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю відносно дотримання будівельних норм та правил, державних стандартів під час будівництва будівель на земельній ділянці АДРЕСА_1 , щодо визнання протиправними дії Інспекції ДАБК щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, якою скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, якою скасовано рішення виконавчого комітету Крижанівської сільради від 19.12.2011 року, якою визнано нечинним свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на даний будинок за ОСОБА_1 була скасована в апеляційному порядку постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 року та у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Інспекції ДАБК в Одеській області щодо проведення реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 1 від 09 грудня 2011 року - відмовлено, а у решті вимог - провадження у справі закрито.

На час перегляду справи в апеляційному порядку постановою Верховного Суду від 09.09.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у частині задоволення позовної вимоги щодо скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 1 від 9 грудня 2011 року скасовано, а провадження у справі у цій частині закрито. Роз`яснено ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про право вирішення вказаних позовних вимог у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене відсутні підстави вважати доведеним, що реконструкція житлового будинку, яка здійснена ОСОБА_1 дійсно є самочинною, що унеможливлює використання позивачем земельної ділянки, частина якої обтяжена сервітутом, за її цільовим призначенням.

Доводи позовної заяви, що земельний сервітут використовується ОСОБА_5 на шкоду правам та інтересам ОСОБА_2 та з метою позбавлення правомочностей власника майна з посиланням на численні судові спори ініційовані обома сторонами справи відносно один одного щодо оспорювання права власності на земельні ділянки сторін, які межують між собою, а також щодо встановлення хвіртки у паркані між домоволодіннями в зоні дії земельного сервітуту не можуть бути взятими до уваги, оскільки зі змісту досліджених судових рішень вбачається реалізація кожною із сторін свого права на доступ до суду і вирішення спору в суді. Доказів існування судового рішення, яким визнано зловживання ОСОБА_1 свого права на подання позову і завдання цим збитків позивачеві, останнім не надано.

При цьому як вбачається зі змісту рішення апеляційного суду Одеської області від 14.10.2014 року зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звільнити від металоконструкцій, зелених насаджень та інших речей територію домоволодіння АДРЕСА_3 , в зоні дії земельного сервітуту, встановленого договором встановлення земельного сервітуту, для улаштування відмостки та обслуговування стіни будинку, укладеного 29,07.2005 року між ОСОБА_4 та Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області; зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у встановленні хвіртки в паркані між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , для проходу на земельну ділянку площею 15,0 кв.м., розташованої в домоволодінні АДРЕСА_3 , в зоні дії земельного сервітуту.

Дане рішення було роз`яснено за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухвалою від 25.11.2014 року.

Тобто даним рішенням встановлено перешкоджання з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у належному користуванні ОСОБА_1 встановленим земельним сервітутом для обслуговування будинку шляхом зайняття земельної ділянки щодо якої встановлений сервітут металоконструкціями, зеленими насадженнями та іншими речами.

Крім того, колегія суддів оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо неукладеності сервітуту відсутності його реєстрації звертає увагу, що до 04.08.2018 року реєстрації підлягав договір земельного сервітуту, а не сам земельний сервітут. Відсутність державної реєстрації договору земельного сервітуту, укладеного до цієї дати, тягне за собою визнання такого договору неукладеним.

Проте, в матеріалах справи містяться відомості, що договір від 29.07.2005 року на підставі якого на виконання судового рішення встановлений земельний сервітут, зареєстрований у Книзі реєстрації договорів установлення земельного сервітуту під № 001 29.07.2005 року.

При таких обставинах на час розгляду справи в районному суді і в суді апеляційної інстанції відсутні підстави для припинення сервітуту з підстав ч. 2 ст. 406 ЦК України (обставини, що мають істотне значення) і ч.1 ст. 102 ЗК України.

Колегія суддів також враховує, що підстави встановлення сервітуту не припинилися і у ОСОБА_1 існувала і продовжує існувати потреба в обслуговуванні стіни свого будинку і улаштуванні відмостки, а позивач не довів, що існування встановленого земельного сервітуту унеможливлює використання земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, за її цільовим призначенням.

Наведеного суд першої інстанції не врахував і набув помилкового висновку про задоволення позову та припинення сервітуту, у зв`язку з чим рішення не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення заявлених вимог без задоволення.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з підстав наведених у цій постанові.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 березня 2021 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про скасування земельного сервітуту - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 21.12.2021 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Князюк

С.О. Погорєлова