Справа № 643/2087/21
Провадження № 2-з/643/37/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021

Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Тимош О.М.,

за участю секретаря судового засідання Ускової Я.А.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову в межах цивільної справи за її позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство «Куряжський домобудівельний комплекс», третя особа державний реєстратор КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» Шевцова Л.В., про визнання нечинним договору уступки права вимоги, застосування до договору правових наслідків, визнання нечинним акту приймання-передачі квартири, скасування запису про державну реєстрацію права власності, який нею було подано до суду 08.02.2021.

В обґрунтування заяви позивач зазначила, що укладення оскаржуваного нею договору та подальша реєстрація прав власності на майно на ОСОБА_3 порушують її майнові права. Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_4 проявив себе як особа схильна до приховування майна, оскільки незаконно без відома позивача відчужив автомобіль, який відносився до спільного майна подружжя, зняв та привласнив кошти з банківських рахунків родини. Позивачка вважає, що ОСОБА_4 може впливати на власника майна ОСОБА_3 для відчуження майна з метою утруднення реалізації позивачем своїх законних прав стосовно предмету позову та виконання рішення суду.

26 лютого 2021 року заява надійшла в провадження судді.

Судом у відповідності до ч.3 ст.153 ЦПК України було викликано заявника (позивача у справі) для надання пояснень у судове засідання 01 березня 2021 року.

Згідно з ч.4 ст.153 ЦПК України оскільки наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд призначив її розгляд у судовому засіданні 02 березня 2021 року з викликом сторін.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву та просила її задовольнити. Додатково пояснила, що в Київському районному суді м.Харкова перебуває цивільна справа щодо поділу спільного майна подружжя. Предметом розгляду у Київському суді м.Харкова є майнова вимога, в той час як в даному провадженні нею заявлено немайнову вимогу. Також пояснила, що знала про відчуження квартири з 2018 року, проте чекала від колишнього чоловіка, що він добровільно задовільнить її вимоги щодо поділу майна, оскільки він обіцяв їй це.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні проти забезпечення позову заперечувала. ОСОБА_2 зазначила, що предметом розгляду у даній справі є саме майнові права, а не квартира АДРЕСА_1 , на яку заявник просить накласти арешт. Також звернула увагу на те, що у провадженні Київського районного суду м.Харкова перебуває спір щодо поділу майна подружжя, в якому заявниця просить серед іншого компенсувати частину вартості майнових прав на зазначену квартиру.

Відповідач ОСОБА_3 і представник відповідача ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» у судове засідання не зявилися. Враховуючи скорочений термін розгляду даної категорії заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на таке.

27.02.2014 між АТ «КДБК» та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу майнових прав №3133 на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.18). Договір було укладено під час перебування позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_4 у шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 16.02.2016 (а.с.17).

Додатковою угодою №4 до договору купівлі-продажу майнових прав №3133 від 27.02.2014, укладеною 02.11.2018 ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс», ОСОБА_4 , внесено зміни щодо обєкта нерухомості на квартиру АДРЕСА_3 , договірної ціни (а.с.23).

З договору уступки права вимоги до Договору купівлі-продажу майнових прав №3133 від 27.02.2014, укладеного 05.11.2018 між ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_3 отримала майнові права на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.24-25).

Квартира була передана покупцеві ОСОБА_3 на підставі акту приймання передачі квартири датованого 08.11.2018 (а.с.26).

Заявником та представником відповідача у судовому засіданні заявлено про наявність з лютого 2019 року в провадженні Київського районного суду м.Харкова справи про поділ майна подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Заявником надано суду ухвалу про забезпечення позову Київського районного суду м.Харкова від 14.05.2019, ухваленої у справі №640/3428/19, з якої вбачається, що 13.02.2019 вона звернулася до суду з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якому просить визнати за нею право власності на автомобіль та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в сумі 120 190 грн. В подальшому уточнила вимоги та просила стягнути з ОСОБА_4 420600 грн 1/2 частину реалізованого без згоди позивача майна подружжя. Зі змісту ухвали вбачається, що предметом поділу майна подружжя, що розглядається у Київському районному суді м.Харкова, є в тому числі і майнові права на квартиру АДРЕСА_1 . Судом у справі №640/3428/19 вжиті заходи забезпечення позову і накладено арешт на автомобіль, що належить ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заявник, посилаючись на те, що ОСОБА_4 може вплинути на відповідача ОСОБА_3 та сприяти її бажанню відчуження квартири з метою утруднення реалізації позивачем своїх законних прав стосовно предмету спору та виконання рішення, не обґрунтувала своїх тверджень, не довела, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 існують відносини, які б свідчили про можливість такого впливу. При цьому суд зауважує, що право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 28.11.2018, судовий спір між колишнім подружжям існує з лютого 2019 року, проте квартира перебуває у власності ОСОБА_3 .

Заявником не надано обґрунтування того, яким чином незабезпечення позову може реально утруднить або унеможливіть виконання рішення про визнання договору уступки нечинним та застосування до нього трьохсторонньої реституції.

Суд вважає запропонований захід забезпечення позову передчасним, таким, що не впливає на виконання рішення або ефективний захист прав позивача та є непропорційним щодо прав та інтересів власника майна відповідача ОСОБА_3 , щодо якої не заявлено порушення прав позивача.

Керуючись ст.149-153,260,261,353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у забезпеченні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Московський районний суд м.Харкова.

Повний текст ухвали складено 02 березня 2021 року.

Суддя О.М.Тимош