Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2974/20 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 63 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.
суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.,
з участю секретаря судового засідання Коберник Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 285/2974/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним рішення про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирній черзі

за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2020 року, ухваленого під головуванням судді Заполовської Т.Г. в м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30 травня 2019 року, оформлене протоколом № 6 щодо зняття його з квартирного обліку таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, та зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити його на квартирному обліку з 28 вересня 2005 року в загальній черзі на отримання житла, з 30 липня 2015 року у позачерговій черзі як учасника бойових дій, з 30 липня 2015 року у першочерговій черзі як військовослужбовця із вислугою 24 календарні роки для отримання житла за рахунок Міністерства Оборони України зі складом сім`ї одна особа.

В обґрунтування позову зазначив, що протягом 24 календарних років проходив військову службу у Збройних Силах України, є ветераном військової служби, учасником бойових дій. З 2005 року він перебував на квартирному обліку, як особа, яка потребує поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 , з 2015 року у позачерговій черзі як учасник бойових дій. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07 квітня 2017 року № 16-РС його було звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту з календарною вислугою років військової служби 24 роки 03 місяці. 30 травня 2019 року проколом № 6 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 його було знято з квартирного обліку по військовій частині НОМЕР_1 . Зазначав, що вказане рішення прийнято військовою частиною з порушенням вимог Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року. З метою захисту своїх житлових прав змушений звернутись до суду.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 6 від 30.05.2019 року, про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити на квартирному обліку громадян на отримання житла ОСОБА_1 з 28 вересня 2005 року в загальній черзі на отримання житла при військовій частині НОМЕР_1 , з 30 липня 2015 року у першочерговій черзі як учасника бойових дій, військовослужбовця з вислугою 24 календарні роки для отримання житла за рахунок Міністерства Оборони України зі складом сім`ї одна особа.

У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі командир ВЧ НОМЕР_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що Наказом Міністерства оборони України №401 від 19.06.2014 року внесено зміни до Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, викладено її в новій редакції, в якій скасовано можливість перебування на обліку після закінчення строку контракту. За наведеного вважає, що правових підстав для поновлення позивача на квартирному обліку немає.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Законом України «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 24 червня 2004 року № 1865-IV, який набрав чинності 01 січня 2005 року, стаття 12 вказаного Закону викладена в новій редакції.

Так, згідно з частиною першою статті 12 цього Закону (в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 цього Закону військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі Порядок).

Відповідно до пункту 24 цього Порядку датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені також і в пункті 29 Порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22 грудня 1992 року до 07 квітня 2017 року проходив військову службу в Збройних Силах України за контрактом, та його вислуга років становить 24 роки 3 місяці.

28 вересня 2005 року позивач поставлений на облік для поліпшення житлових умов. За весь час проходження військової служби ОСОБА_1 постійним або службовим житлом не забезпечувався.

Наказом №16-РС від 07 квітня 2017 року старший прапорщик ОСОБА_1 був звільнений з військової служби на підставі підпункту «ї» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону)..

Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку) передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави зробити висновок про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі № 359/5527/19, від 15 жовтня 2020 року у справі № 636/1424/19, від 01 квітня 2020 року у справі № 638/5769/18, від 04 лютого 2021 року у справі № 683/350/19, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

При зарахуванні позивача у 2005 році на квартирну чергу діяв Наказ Міністра оборони України «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України» від 03 лютого 1995 року № 20 (втратив чинність 10 листопада 2006 року), яким був встановлений порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (не військовослужбовців) Збройних Сил України.

Пунктом 13 даного Положення визначено, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та квартирно-експлуатаційних частинах району до отримання житла, за винятком: поліпшення житлових умов, переміщення до нового місця служби, засудження до позбавлення волі на термін понад 6 місяців та наданні відомостей, які не відповідають дійсності.

Крім того, відповідно до абзацу 1 пункту 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337 (діючої на момент звільнення позивача з військової служби), військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла.

Згідно з пунктом 2.19 цієї ж Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абзаці 1 пункту 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, наведені норми цієї Інструкції також передбачають підстави для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту та наявністю у нього більше 20 років календарної вислуги.

Пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК Української РСР визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Враховуючи, що вислуга ОСОБА_1 на військовій службі складає більше ніж 20 років, а саме 24 повні роки, останній перебував на квартирному обліку з 2005 року і знятий із квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас (закінчення строку контракту), підстави, визначені законом для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов відсутні, суди першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач підлягає поновленню на обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті вирішення спору. Судом правильно застосовано норми матеріального права, дотримано норми процесуального права, зроблено обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про поновлення ОСОБА_1 з 30 липня 2015 року на квартирному обліку військової частини НОМЕР_1 поза чергою не оскаржується, а тому не є предметом його перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 04.03.2021.

Головуючий Судді