Справа № 461/5276/20 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/811/2791/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.

при секретарі: Ждан К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору частково недійсним, -

в с т а н о в и в:

06.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Ідея Банк», в якому просив визнати недійсним пункт 1.5. Договору кредиту та страхування №Р24.00204.005327334 від 10.06.2019 року та пункти 4.2. та п. 5. Паспорту споживчого кредиту Додатку №1 до Договору кредиту та страхування №Р24.00204.005327334 від 10.06.2019 року в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості та зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів, здійснених ОСОБА_1 за Договором кредиту та страхування №Р24.00204.005327334 від 10.06.2019 року, з часу його укладення, зарахувавши сплачені кошти, що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості,в рахунок погашення основного боргу по Договору кредиту та страхування №Р24.00204.005327334 від 10.06.2019 року; стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правовому допомогу у розмірі 14 000 гривень 00 копійок; судовий збір покласти на Акціонерне товариство «Ідея Банк».

В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що 10 червня 2019 року між ним - ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено Договір кредиту та страхування №Р24.00204.005327334. Згідно п.1.2.-1.4. Кредитного договору, Банк надав Позивачу кредит у розмірі 49 286,00 грн. з процентною фіксованою ставкою в розмірі 1.99% річних строком кредиту на 60 місяців. Умовами п.1.5. Кредитного договору встановлено, що під час користування кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку». Згідно п.1.6. Кредитного договору датою повернення кредиту визначено 10.06.2024 року. Повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку відповідно до Графіку, викладеного в Додатку №1 доданого Договору. Позивач зазначив, що згідно п.1.7. кредитного договору Банк надає кредит Позичальнику для власних потреб шляхом зарахування коштів у розмірі 49286,00 гривень на рахунок № НОМЕР_2 Позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», МФО 336310, та Позичальник доручає Банку оплатити страховий платіж за рахунок кредиту в розмірі 8384,76 гривні згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п.2 цього Договору. Спосіб оплати переказ коштів на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя» в АТ «Ідея Банк» № НОМЕР_3 через транзитний рахунок, відкритий в АТ «Ідея Банк». Відповідно до п.4.2 Паспорту споживчого кредиту Додатку №1 до Договору кредиту та страхування №№Р24.00204.005327334 від 10.062019 року Банк встановив плату за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3.20% щомісячно від початкової суми кредиту. Так, згідно колонки 7.4 Таблиці п.5 Додатку №1 плата за обслуговування кредитної заборгованості (як інші послуги банку) складає 94 185 грн. 55 коп., що згідно п.1.6. Кредитного договору та Додатку №1 підлягає сплаті на транзитний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку в період з 10.07.2019 року по 10.06.2024 року 60 (шістдесятьма) щомісячними внесками 10 числа кожного місяця, згідно Графіку платежів. Згідно колонок 9, 10 Таблиці п.5 Додатку №1 реальна річна процента ставка складає 95.70808411% річних, а загальна вартість кредиту для споживача за весь строку користування кредитом становить 146 446 грн. 85 коп. Після укладення кредитного договору йому стало відомо, що встановлена Банком у Кредитному договорі плата за обслуговування кредитної заборгованості є несправедливою умовою договору та повинна надаватися на безоплатній основі, а тому включення таких умов до договору кредиту є нечесною підприємницькою діяльністю.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визнано недійсним пункт 1.5. Договору кредиту та страхування №Р24.00204.005327334 від 10.06.2019 року та пункти 4.2., 5. Паспорту споживчого кредиту Додатку №1 до Договору кредиту та страхування №Р24.00204.005327334 від 10.06.2019 року в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів, здійснених ОСОБА_1 за Договором кредиту та страхування №Р24.00204.005327334 від 10.06.2019 року, з часу його укладення, зарахувавши сплачені вже кошти, що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості,в рахунок погашення основного боргу по Договору кредиту та страхування №Р24.00204.005327334 від 10.06.2019 року.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правовому допомогу у розмірі 14 000 гривень 00 копійок.

Стягнуто з Акціонерне товариства «Ідея Банк» на користь ДСА України судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду оскаржило АТ «Ідея Банк».

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що такий застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Вважає, що суд невірно тлумачить зазначену статтю Закону, оскільки такою передбачено лише те, що позичальник має можливість отримати безоплатну інформацію щодо свого кредиту 1 раз на місяць і за умови звернення до Банку з такою вимогою. І тільки в такому разі Банк зобов`язаний надати безоплатну інформацію. Такий обов`язок банку закріплений і в умовах кредитного договору, а саме в підпункті 3.2.4 п.3.2.розділу 3. Послуги, вказані в п.1.10 кредитного договору мають іншу правову природу і надання послуг Банку згідно цього договору мають на меті надання інформації без звернення позивача до Банку 1 раз в місяць. Крім того, зазначає, що відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно п.8 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Наведене свідчить про те, що така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту існує, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Так, в пункті 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року зазначено, що загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Отже, чинним законодавством України надано право відповідачу отримувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості, а тому немає підпав для визнання п.1.1, 1.10, 6.1 кредитного договору недійсним. Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.12.2019 року у справі № 476/555/19.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат позивача на професійну правову допомогу, суд дійшов висновку про те, що позивач підтвердив надання йому адвокатських послуг належними засобами доказування, а тому стягнув з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу в розмірі 14 000,00 грн. Даний висновок суду вважає необгрунтованим, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивач за надання вказаних послуг сплатив 14 000 грн. Разом з тим, на підтвердження понесених позивачем судових витрат, суду надано виписку/особовий рахунок з 17.06.2020 року по 17.06.2020 року, з якої вбачається, що позивач здійснила оплату за послуги надання правової допомоги за договором в сумі 7000 грн.

Просить рішення скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 04.02.2021 року, учасники справи не з`явилися, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, оскільки такі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень 16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Встановлено, що 10 червня 2019 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено Договір кредиту та страхування №Р24.00204.005327334

Відповідно до п.1.7. кредитного договору Банк надає кредит Позичальнику для власних потреб шляхом зарахування коштів у розмірі 49286,00 гривень на рахунок № НОМЕР_2 Позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», МФО 336310 строком на 60 місяців. Позичальник доручає Банку оплатити страховий платіж за рахунок кредиту в розмірі 8384,76 гривні згідно умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п.2 цього Договору. Спосіб оплати - переказ коштів на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя» в АТ «Ідея Банк» № НОМЕР_3 через транзитний рахунок, відкритий в Ат «Ідея Банк».Згідно п.1.6. повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок № НОМЕР_1 НОМЕР_4 ), відкритий у Банку (далі Рахунок) відповідно до Графіку, викладеного в Додатку №1 доданого Договору.

Згідно п.3.2. Кредитного договору ДКБОФО, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими кредитного договору.

Умовами п.1.5. Кредитного договору встановлено, що під час користування кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі «ДКБОФО»), за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку». п. 4.2. Паспорту споживчого кредиту Додатку №1 до Договору кредиту та страхування №№Р24.00204.005327334 від 10.062019 року (надалі «Додаток №1») Банк встановив плату за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3.20% щомісячно від початкової суми кредиту.

Згідно виписки відповідача за період з 10.06.2019 по 23.06.2020 року /а.с.38-39/, позивачем було сплачено 15 платежів по кредиту на загальну 29 977 грн., з яких 21 279, 15 грн. відповідач зарахував тільки в рахунок погашення плати за обслуговування кредиту, що становить 78,88% від загальної суми платежів.

Як вбачається з пункту 9.8.2. пункту 9.8 Розділу 9. «Умов споживчого кредитування без забезпечення» Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що затверджений протоколом засідання Правління №03/06-02 від 06.03.2019 р., що діяли з 08.04.2019 року по 15.07.2019 року (в період укладення Кредитного договору), плата за обслуговування кредитної заборгованості, що сплачується Позичальником за користування кредитом, щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно з Графіком за Договором кредиту, включає в себе:надання інформації по рахунках Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС - повідомлень щодо суми платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника; опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, районний суд виходив з того, що відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець (Відповідач) кожного місяця, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, так чи інакше, безоплатно повинен повідомляти Позивача з приводу інформації про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надавати виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Така інформація повинна надаватися безоплатно позичальнику/споживачу за законом, а тому встановлення Відповідачем у п.1.5. Кредитного договору та у Додатку №1 плати за такі дії є незаконними, а такі умови договору є несправедливими, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 01 квітня 2020 року у справі №583/334319, яка є аналогічною даній справі з аналогічними умовами кредитного договору за участю Відповідача - АТ «Ідея Банк». Отже, здійснені платежі на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості по кредиту призводять до істотного дисбалансу сторін, спрямовані на шкоду позивачу та суперечить принципу добросовісності, що є підставою для визнання таких положень недійсними, як таких,що суперечать закону.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю оскільки згідно з пунктом 1.5. Договору кредиту та страхування №Р24.00204.005327334 від 10.06.2019 року та пунктами 4.2., 5. Паспорту споживчого кредиту Додатку №1 до Договору кредиту та страхування №Р24.00204.005327334 від 10.06.2019 року позичальнику було встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3.20% щомісячно від початкової суми кредиту, що включає в себе плату за: послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту, в тому числі, але не виключно за надання довідок щодо стану заборгованості по споживчому кредиту, підтвердженням проведених платежів, комісія сплачується за рахунок коштів споживчого кредиту, та її сума включена в основну суму споживчого кредиту. Тобто, оспорюваним пунктами укладеного між сторонами договору позичальнику фактично було встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена законом.

Відповідно до ч.2 ст.133, ч.1 ст.137 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Задовольняючи заяву позивача про стягнення з відповідача 14000 грн. витрат на правову допомогу, районний суд виходив з того, що 17 червня 2020 року між Адвокатським бюро «Тараса Буковинського» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №12-17/06/2020. Згідно Акту №1 передачі-приймання виконаних робіт за договором про надання правової допомоги №12-17/06/2020 від 03.07.2020 року, адвокатом було надано клієнту наступну правову допомогу: повне вивчення та аналіз документів на предмет відповідності його положень (умов) чинному законодавству; сформовано для клієнта правову позицію у відносинах, що виникли між клієнтом та АТ «Ідея Банк»; проаналізовано Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що затверджений протоколом засідання Правління №03/06-02 від 06.03.2019 р. та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що затверджений протоколом засідання Правління №07/01-10 від 01.07.2020 р.; складено та подано від імені клієнта Адвокатський запит за вих. №1-12-17/06/2020 від 18.06.2020 р. про надання Виписки щодо погашення Клієнтом заборгованості (платежів) по Кредитному договору №Р24.00204.005327334 від 10 червня 2019 р.; здійснено повний підрахунок сплачених клієнтом платежів Кредитному договору №Р24.00204.005327334 від 10 червня 2019 р.; складено позовну заяву; складено заяву про врахування висновків Верховного суду щодо застосування відповідних норм права при прийнятті рішення у справі; прийнято участь в судових засіданнях.

Враховуючи, що заяви про зменшення розміру витрат на правничу допомогу представник відповідача суду не подавала, підстав для задоволення скарги в цій частині колегія суддів не знаходить, оскільки розмір стягнутих судом витрат на правничу допомогу відповідає складності справи та обсягу наданої адвокатом допомоги.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, ст. 374, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 серпня 2020 року залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Ванівський О. М.

Мельничук О.Я.