Номер провадження: 22-ц/813/6960/20
Номер справи місцевого суду: 522/2779/13-ц
Головуючий у першій інстанції Донцов Д.Ю.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О. М.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 20.01.2015 року про видачу дублікату виконавчого листа виданого 06.03.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором на суму 744 256,84 грн по цивільній справі за поданням першого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ про видачу дублікату виконавчого листа по справі №522/2779/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2013 року по цивільній справі №25522/2779/13-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, судом постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 744256,84 грн. та судовий збір у розмірі 3441,00 грн.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 січня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.09.2013 року, в частині стягнення судових витрат змінено та викладено в наступній редакції: стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір по 1720,50 грн. з кожного.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ «Дельта Банк» отримало виконавчі листи по справі №522/2779/13-ц.

До суду надійшло подання першого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ про видачу дубліката виконавчого листа по справі №522/2779/13-ц виданого 06.03.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 744256,84 грн. (сімсот сорок чотири тисячі двісті п`ятдесят шість гривень 84 копійки).

В обґрунтуванні подання зазначено, що на виконання до першого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ надійшов вищезазначений виконавчий лист, однак в ході поштової пересилки його оригінал було втрачено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року подання першого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ про видачу дублікату виконавчого листа по справі №522/2779/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа по справі №522/2779/13-ц виданого 06.03.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 744256,84 грн. (сімсот сорок чотири тисячі двісті п`ятдесят шість гривень 84 копійки).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції 20.05.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають, що оскаржувана ухвала суду не обґрунтована та підлягає скасуванню оскільки, подання начальника Першого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Галата Д.В. не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме не зазначено назва сторін виконавчого провадження, відсутні докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

Під час розгляду справи судом першої інстанції не було перевірено, чи не було виконано втрачені судові рішення, чи не втратили вони законної сили.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості, що районний суд викликав до судового засідання сторони по справі. Про сповіщення відповідачів по справі про дату, час ті місце розгляду справи та направлення їм подання державного виконавця, інформації не має.

Крім того, в ухвалах Приморського районного суду м. Одеси від 20.01.2015 року всупереч ч. 1 статті 260 ЦПК України судом взагалі не наведені мотиви/підстави, з яких суд дійшов висновку про видачу дублікату виконавчих листів.

За таких обставин, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2020 року про видачу дублікатів виконавчих листів по справі № 522/2779/13 виданих 06.03.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 744 256,84.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 червня 2020 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху, повідомлено апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст. 357 ЦПК України.

15 липня 2020 року представником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - адвокатом Бороганом Валентином Володимировичем було подано заяву, якою усунуто недоліки зазначені у вище вказаній ухвалі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.07.2020 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 20.01.2015 року про видачу дублікату виконавчого листа виданого 06.03.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором на суму 744 256,84 грн по цивільній справі за поданням першого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ про видачу дублікату виконавчого листа по справі №522/2779/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.07.2020 року справу призначено до розгляду га 10 грудня 2020 року на 11:45 год.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.05.2021 року Витребувати з Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №44149812 з приводу виконання виконавчого листа, виданого 06.03.2014 року Приморським районним судом м. Одеси № 522/2778/13-ц..

На виконання ухвали суду 04.08.2021 року від Першого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції надійшла відповідь на вищевказану ухвалу суду, в якій зазначено, що надати завірені копії матеріалів виконавчого провадження №44149812 неможливо, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено.

Першим Приморським ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції надано лише витяг ВП - спецрозділ, з якого вбачається, що виконавчий документ відносно боржника ОСОБА_2 та відносно боржника ОСОБА_1 щодо стягнення суми збору - 1720,5 грн а також щодо стягнення суми боргу - 744256,84 грн було повернуто 25.07.2014 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження" - пред`явлення не за місцем виконання.

16 грудня 2021 року в судове засідання сторони не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань не надали, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Учасникам справи була надана можливість реалізувати свої процесуальні права з доведення своєї позиції по справі, вони реалізували свої процесуальні права ще до введення державою карантину.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, а також те, що учасники справи реалізували своє процесуальне право щодо участі у судовому засіданні під час розгляду справи та висловили свою процесуальну позицію, тобто створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за відсутності її учасників.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала Приморського районного суду м. Одеси від від 20.01.2015 року про видачу дублікату виконавчого листа виданого 06.03.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором на суму 744 256,84 грн є обґрунтованою, ухваленою без порушенням норм процесуального права та такою, що не підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2013 року по цивільній справі №25522/2779/13-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, судом постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 744256,84 грн. та судовий збір у розмірі 3441,00 грн.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 січня 2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.09.2013 року змінено в частині стягнення судових витрат та викладено в наступній редакції: стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір по 1 720.50 грн.

24 березня 2014 року представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду про видачу дублікатів виконавчих листів по справі 522/2779/13-ц.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2014 року у задоволенні заяви представника ПАТ «Дельта Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмолено.

Відмовляючи у видачі дублікатів виконавчих листів суд зазначив, що «представник в поданій до суду заяві посилається на статтю 370 ЦПК України, як на правову підставу для видачі дублікатів. Однак суд при вивченні заяви та доданих до неї документів встановив, що жодного доказу на підтвердження втрати оригіналів виконавчих листів представником надано не було».

16.12.2014 року до Приморського районного суду м. Одеси з поданням про видачу дублікатів виконавчих листів звернувся начальник Першого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Галата Д.В.

В обґрунтування своїх вимог було зазначено, що на виконанні Першого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ надійшли виконавчі листи по справі № 522/2779/13-ц виданих 06.03.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 744 256,84 грн, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» судового збору у розмірі 1 720,50 грн, про стягнення з ОСОБА_2 на корист ПАТ «Дельта Банк» судового збору у розмірі 1 720.50 грн.

В ході поштової пересилки оригінал виконавчих листів було втрачено.

Законодавством не визначено вимог до форми та змісту заяви про видачу дублікату виконавчого листа або судового наказу.

Згідно Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 25 вересня 2015 року № 8, результати аналізу матеріалів, надісланих для проведення узагальнення, свідчать про те, що заяви про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу, не містили необхідних відомостей для вирішення цього питання. У заявах не зазначались назви сторін виконавчого провадження, не викладалися підстави для видачі дубліката виконавчого листа або судового наказу, не було посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа або судового наказу. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги з приводу того, що розгляду справи судом першої інстанції без їх участі, та зазначає, що неявка сторін та заінтересованих осіб які про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, згідно ч.2 ст. 370 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Також, колегія суддів погоджується з ухвалою суду першої інстанції та вважає її обґрунтованою та постановленою без порушенням норм процесуального права, ухваленою на підставі неповного дослідження обставин справи.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає за необхідне вказати наступне.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно зі статтею 1 Закону України N1404-VIII від 02.06.2016 "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статей 76,77,78,79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 листопада 2019 року в цивільній справі 201/14242/17 (провадження N 61-37457св18).

Крім того, видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази, що ним не надано до суду першої і апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та подання начальник Першого приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Галата Д.В. в обґрунтування доводі подання зазначає саме втрату виконавчого листа в ході поштової пересилки, проте жодних доказів до суду як першої так і апеляційної інстанції надано не було. Відсутні будь які відомості щодо надсилання вказаного виконавчого листа ПАТ «Дельта Банк» а саме реєстр поштового відправлення та опис вкладення документа для надсилання.

Суд приймає надані начальником Першого приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Галата Д.В. докази а саме:

-довідки про відсутність на виконанні виконавчого листа (у зв`язку з його втратою в ході поштової пересилки) (а.с. 122),

-постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 25.07.2014 року. (а.с. 124),

-супровідного листа від 25.07.2014 року № 20267 (а.с. 124).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Разом із тим, необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).

Згідно з ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити будь-який ризик свавілля.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Начальник Першого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Галата Д.В. в поданій до суду заяві посилається на ст. 370 ЦПК України, як на правову підставі для видачі дублікатів виконавчих листів, та апеляційний суд при перегляді справи, вивченні заяви та доданих до неї документів встановив, що заявником надано підтвердження втрати оригіналів виконавчих листів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає заяву начальника Першого приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Галата Д.В. обґрунтованою, отже, як наслідок, наявність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що рішення суду боржником не виконано, оригінал виконавчого документу втрачено не з вини стягувача під час його передачі іншому виконавцю на виконання.

З огляду на зазначене, видача дубліката втраченого виконавчого листа є необхідною для завершення судового провадження.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що державний виконавець довів факт втрати оригіналу виконавчого листа, у зв`язку з чим повинен бути виданий його дублікат.

З огляду на зазначене апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Керуючись ст.ст.368,375,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від Одеси від 20.01.2015 року про видачу дублікату виконавчого листа виданого 06.03.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором на суму 744 256,84 грн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22.12.2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С.О. Погорєлова

О.М. Таварткіладзе