Справа № 135/1682/16-ц
Провадження № 22-ц/801/2804/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач :Сало Т. Б.
УХВАЛА

24 грудня 2021 рокуСправа № 135/1682/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Хмельницький), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України в особі Вінницької регіональної філії, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрейр Компані» про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно, виключення його з акта опису та звільнення з-під арешту, визнання недійсними електронних торгів від 10.09.2018, 06.09.2018, 05.09.2018, 20.08.2018, 02.07.2018, визнання недійсними протоколів проведення торгів №358564 від 10.09.2018, №384057 від 10.09.2018, оформлений протоколом від 23.01.2019, №356395 від 06.09.2018, №358689 від 05.09.2018, №358689 від 05.09.2018, оформлений протоколом від 04.01.2019, №350385 від 02.07.2018, №353749 від 20.08.2018, визнання недійсними актів про проведені електронні торги від 17.09.2018, від 28.08.2018, від 23.08.2018, від 17.01.2019, від 01.02.2019, визнання незаконними та скасування постанови від 09.01.2019 та акта від 09.01.2019 про передачу земельної ділянки кадастровий номер :07:002:0383, скасування записів про реєстрацію права власності №31978502 від 10.06.2019, №30553909 від 01.03.2019, №30553731 від 01.03.2019, №30554098 від 01.03.2019, №30554008 від 01.03.2019, №30553654 від 01.03.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , поданим представником ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_1 солідарним боржником по зобов`язанням її чоловіка ОСОБА_2 перед ОСОБА_8 в сумі 155000 євро, стягнутих за рішенням Ладижинського міського суду від 12.10.2012 по справі №211/447/12 в межах спільного майна подружжя,

встановив:

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2201 року відмовлено у задоволені первісного та зустрічного позовів у даній справі.

Не погодившись із вказаним рішенням за результатами розгляду первісного позову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, апелянтом судовий збір сплачено не в повному обсязі.

З матеріалів справи слідує, що 13.10.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила:

1. поділити спільне сумісне майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

2. визнати за нею право власності на 1/2 частину нерухомого майна (п`ять земельних ділянок, гараж та гараж з майстернею, житловий будинок з господарськими будівлями);

3. виключити з актів опису та арешту та звільнити з-під арешту 1/2 частину нерухомого майна, яке зазначене в акті опису та арешту майна від 22.01.2013, 29.01.2013, 22.03.2013 (п`ять земельних ділянок, гараж та гараж з майстернею, житловий будинок з господарськими будівлями).

Ціна позову визначена позивачем в розмірі 2 379 871 грн (а.с.2-5 т.1).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подачі позову), ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви встановлена в розмірі: - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (майнового характеру); - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (немайнового характеру).

Таким чином, враховуючи кількість вимог майнового характеру, за позовні вимоги майнового характеру підлягав до сплати судовий збір в розмірі 6 890 грн, за немайнові 1 653,60 грн (551,20 грн х 3).

Також, 22.11.2016 ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила:

1. поділити спільне сумісне майно ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 ;

2. визнати за нею право власності на 1/2 частину майна.

3. виключити з постанови про опис та арешт майна боржника і звільнити з-під арешту 1/2 частину майна, яке зазначене в постанові від 27.10.2016 про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 майна.

Ціна позову (збільшених позовних вимог) визначена позивачем в розмірі 75 965 грн (а.с.152-157 т.1).

Оскільки позовні вимоги заявлені в 2016 році, і ця заява також подана в 2016 році, підстав доплачувати судовий збір не було (сплачено за максимальною ставкою).

За позовну вимогу немайнового характеру підлягав до сплати судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Також, 26.05.2017 ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила:

1. визнати за нею право власності на (100%) нерухоме майно (п`ять земельних ділянок, гараж та гараж з майстернею, житловий будинок з господарськими будівлями).

3. виключити з актів опису та арешту та звільнити з-під арешту 1/2 частину нерухомого майна, яке зазначене в акті опису та арешту майна від 22.01.2013, 29.01.2013, 22.03.2013 (п`ять земельних ділянок, гараж та гараж з майстернею, житловий будинок з господарськими будівлями) (а.с.218-221 т.2).

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання заяви) визначено, що в разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Оскільки заяву про збільшення позовних вимог подано в 2017 році, і ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності вже не на 1/2, а на все нерухоме майно, розмір судового збору за позовні вимоги майнового характеру за максимальною ставкою становив 8 000 грн (підлягав доплаті судовий збір в розмірі 1 110 грн).

За позовні вимоги про виключення з актів опису та арешту та звільнення з-під арешту 1/2 частину нерухомого майна, яке зазначене в акті опису та арешту майна від 22.01.2013, 29.01.2013, 22.03.2013 судовий збір не підлягав сплаті, оскільки ці вимоги аналогічні вимогам, які викладені в позовній заяві від 13.10.2016.

Також, 11.05.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку п. 2 ч. 1 ст. 49 ЦПК України (збільшення позовних вимог), в якій просила:

1. визнати за нею право власності на нерухоме майно;

2. виключити з актів опису та арешту та звільнити з-під арешту рухоме майно, зазначене в актів опису та арешту майна від 15.01.2015 (а.с.9-11 т.4).

Ціна позову визначена позивачем в розмірі 127 247 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подачі позову), ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви встановлена в розмірі: - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (майнового характеру); - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (немайнового характеру).

Оскільки заяву про збільшення позовних вимог подано в 2018 році, розмір судового збору за позовні вимоги майнового характеру за максимальною ставкою становив 8 810 грн (підлягав доплаті судовий збір в розмірі 810 грн).

За позовну вимогу немайнового характеру підлягав до сплати судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Також, 03.10.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила:

1. визнати за нею право власності на нерухоме майн (п`ять земельних ділянок, гараж та гараж з майстернею, житловий будинок з господарськими будівлями);

3. виключити з актів опису та арешту та звільнити з-під арешту нерухоме майно, зазначене в акті опису та арешту майна від 22.01.2013, 29.01.2013, 22.03.2013 та в постановах ДВС від 12.07.2018 (п`ять земельних ділянок, гараж та гараж з майстернею, житловий будинок з господарськими будівлями).

4. визнати недійсними електронні торги від 02.07.2018, 05.09.2018, 06.09.2018, 20.08.2018 та 10.09.2018.

5. визнати недійсними протоколи проведення торгів 02.07.2018, 05.09.2018, 06.09.2018, 20.08.2018 та 10.09.2018.

6. визнати недійсними акти про проведені електронні торги від 23.08.2018, 28.08.2018, 17.09.2018 (а.с.68-77 т.4).

Судовий збір за вимоги майнового характеру не підлягав до сплати, враховуючи, що заяву подано в 2018 році (доплаті підлягав судовий збір за заяву від 11.05.2018).

За вимогами немайнового характеру підлягав до сплати судовий збір в розмірі 9 867,20 грн (704,8 х 14 вимог). За позовні вимоги про виключення з актів опису та арешту та звільнення з-під арешту 1/2 частину нерухомого майна, яке зазначене в акті опису та арешту майна від 22.01.2013, 29.01.2013, 22.03.2013 судовий збір не підлягав сплаті, оскільки ці вимоги заявлені повторно (викладені в позовній заяві від 13.10.2016).

Також, 11.02.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила:

1. визнати недійсними протоколи про проведення торгів від 05.09.2018 та 10.09.2018;

2. визнати недійсними акти про проведені електронні торги від 17.01.2019 та 01.02.2019 (а.с.38-43 т.5).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подачі позову), ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлена в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за три вимоги немайнового характеру (за вимогу про визнання недійсним протоколу про проведення торгів від 05.09.2018 не підлягав до сплати судовий збір, оскільки вона аналогічна вимозі, яка викладена в заяві від 03.10.2018) підлягав до сплати судовий збір в розмірі 2 305,20 грн (768,40 грн х 3).

Також, 09.09.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила:

1. визнати незаконними та скасувати постанову державного виконавця від 09.01.2019 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акт про передачу майна;

2. скасувати записи про реєстрацію права власності від 01.03.2019, 01.03.2019, 01.03.2019, 01.03.2019, 01.03.2019, 10.06.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

3. витребувати у ТОВ «Фрейр Компані» на користь неї нерухоме майно (чотири земельні ділянки, гараж та гараж з майстернею).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подачі позову), ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви встановлена в розмірі: - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (майнового характеру); - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (немайнового характеру).

Таким чином, за позовну вимогу майнового характеру (витребування майна) підлягав до сплати судовий збір в максимальному розмірі - 9 605 грн (підлягав доплаті судовий збір в розмірі 795 грн).

За позовні вимоги немайнового характеру підлягав до сплати судовий збір в розмірі 5 378,80 грн (768,40 грн х 7).

Також, 28.05.2020 ОСОБА_1 було подано заяву, в якій вона просила:

1. визнати незаконними та скасувати постанову державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акт про передачу майна;

2. скасувати записи про реєстрацію права власності від 01.03.2019, 01.03.2019, 01.03.2019, 01.03.2019, 01.03.2019, 10.06.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

3. витребувати у ТОВ «Фрейр Компані» на користь неї нерухоме майно (чотири земельні ділянки, гараж та гараж з майстернею) (а.с.19-25 т.7).

Таким чином, за позовну вимогу майнового характеру (витребування майна) підлягав до сплати судовий збір за максимальною ставкою в розмірі 10 510 грн (підлягав доплаті судовий збір в розмірі 905 грн).

За позовні вимоги немайнового характеру не підлягав до сплати судовий збір, оскільки ці вимоги аналогічні вимогам, які викладені в заяві від 09.09.2019.

Підсумовуючи, за вимоги позову майнового характеру позивачем ОСОБА_1 підлягав до сплати судовий збір в розмірі 10 510 грн (беручи до уваги останню заяву про збільшення позовних вимог, яка подана в 2020 році).

За позовні вимоги немайнового характеру, описані вище, підлягав до сплати судовий збір в загальному розмірі 20 460,80 грн (1653,60 грн + 551,20 грн + 704,8 грн + 9867,20 грн + 2305,20 грн + 5378,80 грн).

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 46 456,20 грн (150% х 30 970,80 грн (10 510 грн + 20 460,80 грн).

Відповідно до квитанції №0.0.238979114.1 від 21.12.2021 ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплатила 22 312,80 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір та долучити до апеляційної скарги оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 24 143,40 грн (46 456,20 грн 22 312,80 грн) за реквізитами: отримувач ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, банк Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, рахунок № UA0002856, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Оскільки апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам Закону, то відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме для надання доказів слати судового збору на належний рахунок у розмірі 24 143,40 грн.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2021 року - залишити без руху.

Надати строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, в іншому випадку скарга буде вважатися неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало