Єдиний унікальний номер 722/1680/21
Номер провадження 2-з/722/10/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

28 грудня 2021 року м. Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Ратушенко О.М., розглянувши заяву адвоката Іванічека Олександра Івановича, подану в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2021 року адвокат Іванічек О.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Разом з позовною заявою адвокатом Іванічеком О.І. було також подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 1957 року народження, АДРЕСА_1 на праві приватної власності, а саме: будинок реєстраційний номер майна 20092245, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , номер запису: 891 в книзі 4/31; загальна вартість майна: 103822 грн., який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності 1/1 на підставі договору дарування, ВЕХ/333658 від 13.09.2007 року, посвідченим Гапчуком В.М., приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу за реєстраційним № 1473; та земельну ділянку площею 0,50 га., в адміністративних межах Коболчинської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0128, яка належить ОСОБА_2 на підставі Державного акта на праві власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 340064, виданого на підставі розпорядження Сокирянської районної державної адміністрації від 11.12.2007 року № 742-р.

Подану заяву мотивував тим, що протягом тривалого часу ОСОБА_2 ухиляється повернути ОСОБА_1 позичені кошти в сумі 43100 дол. США, що стало підставою для звернення в суд із відповідним позовом.

Окрім цього, при неодноразових усних зверненнях ОСОБА_2 повідомляв, що повернути борг не має наміру за відсутності коштів, а стягнення боргу в судовому порядку буде неможливим, адже у нього відсутнє майно, на яке можна б було звернути стягнення.

Враховуючи те, що сума боргу ОСОБА_2 складає 43100 дол. США, що еквівалентно 1215300 грн., що в свою чергу значно перевищує розмір вартості належного йому нерухомого майна, а також те що в процесі розгляду справи в суді ОСОБА_2 зможе відчужити належне йому майно, що унеможливить виконання рішення суду в примусовому порядку, просив подану заяву задовольнити.

Ознайомившись із заявою, доданими до неї документами та матеріалами позовної заяви вважаю, що заява адвоката Іванічека О.І., подана в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від обставин справи у конкретному випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, із змісту позовної заяви вбачається, що 07.03.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , позичив ОСОБА_2 , 1957 року народження, жителя АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 43100 дол. США на період до 01.01.2021 року.

В додатках до позовної заяви міститься також копія боргової розписки, від імені ОСОБА_2 про позику коштів в сумі 43100 дол. США у ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене слід зробити висновок, що між сторонами дійсно існує спір, предметом якого є грошові кошти, передані ОСОБА_1 ОСОБА_2 на виконання умов договору позики.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованої 06.12.2021 року, ОСОБА_2 1957 року народження, жителя АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить будинок реєстраційний номер майна 20092245, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , номер запису: 891 в книзі 4/31; загальна вартість майна: 103822 грн.

Згідно копії держаного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №340064 від 29.08.2008 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,50 га., в адміністративних межах Коболчинської сільської ради, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0128.

Із змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову також вбачається, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання взятих на себе обов`язків щодо повернення боргу.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Європейський суд з прав людини в п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року, заява №60750/00 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

У рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи предмет спору, співмірність заходу забезпечення позову, а також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, вважаю, що подана представником позивача адвокатом Іванічеком О.І. заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

При цьому слід зазначити, що що невжиття заходів забезпечення позову в даній цивільній справі, призведе до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права позивача на до доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Іванічека Олександра Івановича, подану в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 1957 року народження, АДРЕСА_1 на праві приватної власності, а саме: будинок реєстраційний номер майна 20092245, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , номер запису: 891 в книзі 4/31; загальна вартість майна: 103822 грн., який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності 1/1 на підставі договору дарування, ВЕХ/333658 від 13.09.2007 року, посвідченим Гапчуком В.М., приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу за реєстраційним № 1473; та земельну ділянку площею 0,50 га., в адміністративних межах Коболчинської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0128, яка належить ОСОБА_2 на підставі Державного акта на праві власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 340064, виданого на підставі розпорядження Сокирянської районної державної адміністрації від 11.12.2007 року № 742-р.

Копію даної ухвали направити для виконання начальнику Сокирянського відділу ДВС у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сандуляку Я.Б. (60200, м. Сокиряни, вул. В.Стуса, 2) та державному реєстратору відділу державної реєстрації нерухомості та бізнесу управління центру надання адміністративних послуг Сокирянської міської ради (60200, м. Сокиряни, вул.Грушевського, 6А).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: