Справа № 738/1465/20
№ провадження 2/738/38/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді Парфененко О. Я., за участю секретаря судового засідання Зубкович Н. Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Менської районної державної адміністрації, Управління у справах дітей Чернігівської міської ради, Менська міська рада про визначення місця проживання дитини,

В С Т А H О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та третіх осіб, заперечень відповідача.

06 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Менської районної державної адміністрації, Управління у справах дітей Чернігівської міської ради про визначення місця проживання дитини. Позов мотивований тим, що позивачка перебувала у цивільному шлюбі із ОСОБА_2 , мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення відносин з відповідачем, дочка проживає з позивачкою у квартирі батьків, де у неї з дочкою є окрема кімната та створені всі умови для проживання, дозвілля, гармонійного розвитку дитини. Відповідач декілька разів висловив погрози, що забере дочку до себе. Позивачка, посилаючись на статтю 4 ЦПК України, статті 161-163 СК України, просить: визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати (арк. с. 1-4).

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Треті особи пояснення щодо позову не подали.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії.

Згідно з ухвалою суду від 18 листопада 2020 року за ініціативою суду до участі у справі в якості третьої особи залучена Менська міська рада як орган опіки та піклування (арк. с. 25-27).

Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті,

Позивачка ОСОБА_1 подала письмові заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити (арк. с. 48, 64, 79).

Відповідач ОСОБА_2 подав письмову заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з позивачкою визнає, вимогу позивачки про стягнення судових витрат не визнає, посилаючись на те, що спір щодо місця проживання дитини відсутній (арк. с. 102).

Представник третьої особи Менської міської ради подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду, у заяві зазначив, що до Менської міської ради не надходили звернення щодо вирішення спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно місця проживання дитини (арк. с. 38).

Представник третьої особи Управління у справах дітей Чернігівської міської ради подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення просить врахувати інтереси дитини, позовні вимоги задовольнити, визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 з позивачкою (арк. с. 99).

Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.

Суд встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження (арк. с. 6).

Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи № 8669 від 12 червня 2019 року та Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 5775 від 28 жовтня 2020 року, виданих Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, позивачка ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. с. 7-8).

Відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 12 листопада 2020 року (арк. с. 23).

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24 січня 2007 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 вересня 2008 року квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_4 (арк. с. 11-12).

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 30 від 21 січня 2021 року затверджений Висновок щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 , згідно з яким виконавчий комітет Чернігівської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 (арк. с. 82-83).

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно з частинами 1, 2 статі 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

У статті 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У частині 4 статті 157 Сімейного кодексу України передбачене право батьків укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з частинами першою, другою статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Суд встановив, що між сторонами виник спір щодо місця проживання дитини, яка не досягла десяти років. Дитина на час вирішення спору проживає з позивачкою у квартирі, яка належить батьку позивачки. Відповідач проживає окремо від дитини. Рішенням органу опіки та піклування затверджений висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з позивачкою.

Відповідач до початку розгляду справи по суті подав письмову заяву, у якій зазначив, що визнає позовні вимоги, при цьому посилається на відсутність спору щодо місця проживання дитини.

Суд відхиляє посилання відповідача на відсутність спору, оскільки сторони не надали доказів, що місце проживання дитини з позивачкою визначене за згодою батьків позивачки та відповідача, оформленою у будь-якій формі. Також відсутні докази що між сторонами укладений договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків відповідно до частині 4 статті 157 Сімейного кодексу України. Про наявність спору свідчить те, що позивачка зверталася до органу опіки та піклування стосовно вирішення питання про місце проживання дитини.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку задовольнити позов, визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з позивачкою, яка є матір`ю дитини.

Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач визнав позовні вимоги, про що подав письмову заяву до початку розгляду справи по суті, тому з урахуванням положень частини 1 статті 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 420,40 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, повернути позивачці з державного бюджету 420,40 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтею 161 СК України, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 12, 13, 76-82, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Менської районної державної адміністрації, Управління у справах дітей Чернігівської міської ради, Менська міська рада про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 420,40 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 420,40 грн судового збору, сплаченого згідно із Фіскальним чеком ПН № 55 від 04 листопада 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Треті особи: Служба у справах дітей Менської районної державної адміністрації, місцезнаходження місто Мена, вулиця Героїв АТО, 6 Менського району Чернігівської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35598473; Управління у справах дітей Чернігівської міської ради, місцезнаходження місто Чернігів, вулиця Івана Мазепи, 19, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34339125; Менська міська рада, місцезнаходження місто Мена, вулиця Титаренка Сергія, 7 Чернігівської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04061777.

Суддя О.Я. Парфененко