Номер провадження: 22-ц/813/5268/21
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді Гірняк Л.А.,

Суддів Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського районний суд м. Одеси від 18.08.2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4

- про стягнення заборгованості за договором оренди,

В С Т А Н О В И Л А:

ПРОЦЕДУРА:

Короткий зміст позовної заяви:

В червні 2020 року до Київського районний суд м. Одеси звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 та просила стягнути заборгованість, за договором оренди квартири АДРЕСА_1 від 19.07.2012 року, у розмірі 496 261,08 грн., яка складається з:

- 288 750 грн - сума основної заборгованості,

- 43 212,33 грн - 3% річних,

- 164 298,75 - втрата від інфляції за весь час прострочення.

17.08.2020 року до районного суду надійшла заява представника позивача в якій вони просили суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на:

- Ѕ частку квартири АДРЕСА_2 ;

- транспортний засіб марки Ниссан Блуберд, 2005 року виготовлення, власником яких є відповідач ОСОБА_3 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію, здійснювати його відчуження до вирішення справи судом.

Вимоги обґрунтовували тим, що предметом позову є грошові кошти, відповідач може відчужити наявне в нього майно, а тому забезпечення позову у спосіб накладення арешту на нерухоме и рухоме майно відповідача, у вигляді заборони на їх відчуження, необхідно для гарантування можливості захистити свої майнові права. Зазначала,що наявний причинний зв`язок між конкретним видом забезпечення позову та потенційної загрози виконанню рішення суду.

Короткий зміст судового рішення першої інстанції:

Ухвалою Київського районний суд м. Одеси від 18.08.2020 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Тищенка В.В. представника позивача про забезпечення позову по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за договором оренди, у вигляді накладення арешту на Ѕ частку квартири АДРЕСА_2 та на транспортний засіб марки Ниссан Блуберд, 2005 року виготовлення, власниками яких є відповідач ОСОБА_3 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію, здійснювати його відчуження до вирішення справи судом.

Короткий зміст апеляційної скарги:

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Тищенко В.В. подала до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Київського районний суд м. Одеси від 18.08.2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частку квартири АДРЕСА_2 та на транспортний засіб марки Ниссан Блуберд, 2005 року виготовлення, власниками яких є відповідач ОСОБА_3 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію, здійснювати його відчуження до вирішення справи судом в повному обсязі.

В судове засідання 23.12.2021 року, на 10.45 год. учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місцесудовогозасідання.

23.12.2021 року від ОСОБА_3 надійшло клопотання в якому він просить відкласти розгляд справи у зв`язку із хворобою.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу частини 2 ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 5 ст.268 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, датою ухвалення рішення,ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

У зв`язку з цим, та на підставі частини 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З цих підстав, датою складання цього судового рішення 28.12.2021 року.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН:

В апеляційній скарзі апелянт посилається на необґрунтованість оспорюваної ухвали та на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Окрім того вказує на те, що предметом даного позову є значна сума грошових коштів, яку відповідач не повертає протягом значного часу, вимоги щодо накладення арешту на належне відповідачу нерухоме та рухоме майно є співмірними із заявленими позовними вимогами та реальним порушенням прав позивача, так як матеріали справи містять належні докази, які підтверджують необхідність задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі.

Зазначає, що ціна позову становить 496 231 грн та відмова в заяві про забезпечення позову може унеможливити або утруднити виконання рішення суду.

Зазначає, що ухвала суду першої інстанції фактично грунтується на доказах, які надані позивачем стосовно позовних вимог, а не заяви про забезпечення позову, тобто суд першої інстанції припустився в оскаржуваній ухвалі висновків стосовно позовних вимог по суті.

Вказує, що складовою права на справедливий суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення його права.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача ОСОБА_3 значної суми грошових коштів у розмірі 496261, 08 грн за оренду квартири АДРЕСА_1 .

Згідно інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Єдиному державному реєстрі МВС України, на праві власності у відповідача знаходиться нерухоме та рухоме майно:

-1/2 частина квартири під АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта 101,

-транспортний засіб NISSAN BLUEBIRD, 2005 р.в.

У справі №522/16038/17 розглянуто позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , зокрема, про визнання довіреності від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_4 18.03.2010 року недійсною з моменту укладення; визнання недійсним договору оренди від 19.07.2012 року укладеним між ОСОБА_4 діючим вісного імені та по довіреності від імені ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з моменту укладення; стягнення з в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не отриману орендну плату за договором оренди квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 412 500 грн.

Рішенням суду від 16.11.2018 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 12.03.2020 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог, та судом встановлено законність договору оренди. В частині виконання умов договору оренди судом встановлено, що умовою договору оренди сторони визначили сплату 5500 гривень у місяць. Відповідно до відомостей наявних у суду ОСОБА_3 подав до правоохоронних органів розписку ОСОБА_4 про отримання орендної плати від нього у розмірі 412 500 грн.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи в забезпеченні позову районний суд виходив з того, що матеріалами справи встановлено факт виконання зобов`язання шляхом отримання орендної плати від ОСОБА_3 у розмірі 412 500 грн. та на те, що вид забезпечення позову є неспівмірним заявленим вимогам. При цьому зазначив, що заявником не обґрунтовано яким чином не накладення арешту на майно ОСОБА_3 може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В порядку ст. 150 ЦПК України, способами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, тощо.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позову, підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (Постанова Пленуму ВС України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові ВП ВС від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є стягнення грошових коштів в сумі 496 261,08 грн за договором оренди квартири АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Захист прав не може бути здійснено за рахунок інших осіб, права яких порушуються.

Діючим цивільно-процесуальним законодавством передбачений вичерпний перелік видів забезпечення позову. В даному випадку, враховуючи заявлений предмет спору та підстави його обґрунтування, обрані позивачем види забезпечення позову не можуть бути застосовані до виниклих правовідносин. Разом з тим сторона не обмежена правом повторно звернутись до суду із відповідною заявою, обравши при цьому інший вид його забезпечення, з метою виконання в майбутньому рішення суду про стягнення збитків, в разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви, враховуючи неспівмірність заявленого засобу забезпечення позову можливим наслідкам його застосування.

Тобто, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частина квартири під АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта 101 та транспортний засіб NISSAN BLUEBIRD, 2005 р.в. є неспівмірним з заявленими вимогами, а тому правильно дійшов висновку про їх необґрунтованість.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а ухвала суду прешої інстанці, як законна та обгрунтована, не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районний суд м. Одеси від 18.08.2020 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено_28.12.2021 року

Судді Одеського апеляційного суду Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда

Т.В.Цюра