ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1598/21
УХВАЛА

17 вересня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі судді Ярмолюка О.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,

встановив:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 серпня 2021 року позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 9 078 грн 92 коп. заборгованості за тілом кредиту, 3 403 грн 58 коп. заборгованості за відсотками, а всього 12 482 грн 50 коп., та 2 270 грн судового збору.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду, при цьому вона не сплатила судовий збір.

ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції з заявою про звільнення її від сплати судового збору посилаючись на свій скрутний майновий стан.

Як передбачено ст. 8 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви №6778/05, справа «МПП «Голуб» проти України», зазначив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції про захист прав людини (далі Конвенція), гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа "Golder v. The United Kingdom", рішення від 21 лютого 1975 року, серія АN 18, ст. 13 18, п. 28 36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі "Brulla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року, п. 33).

У справі «Креуз проти Польщі» (заява 28249/95, рішення від 19 червня 2001 року) Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Згідно довідки Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 на обліку не перебуває, за призначенням пенсії не зверталася. З відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків Державної податкової служби України від 1 вересня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 за період з 1 січня 2020 року по 30 червня 2021 року будь-яких доходів не отримувала.

Отже, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, її слід звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст.ст. 133, 136, 381, 389 ЦПК України,

ухвалив:

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 серпня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя О.І. Ярмолюк