Справа № 438/1244/20
Провадження № 2/438/77/2021
У Х В А Л А

24 вересня 2021 року Бориславський міський суд Львівської області

у складі головуючого-судді Слиша А.Т.

за участю секретаря судових засідань Гадубяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,

в с т а н о в и в :

у провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

У судове засідання 24 вересня 2021 року учасники справи, які були належно повідомлені про час та місце розгляду справи,не прибули, про причини неявки суд не повідомили, не подали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно залишити без розгляду з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Крім того, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України).

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Наслідки неявки в судове засідання позивача визначені п.3 ч.1 ст.257, ч. 5 ст. 223 ЦПК України, згідно з якими суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У вказаній справі провадження відкрито ухвалою судді 21 жовтня 2020 року та призначено судове засідання на 19 листопада 2020 року. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Справа перебуває на стадії розгляду по суті, тому не може бути задоволена заява представника позивача від 22.07.2021 про залишення позову без розгляду.

Останнє судове засідання 08.07.2021, в якому були присутні представники сторін, було відкладено на 22 липня 2021 року у зв`язку з клопотанням представника відповідача. У судові засідання 22 липня 2021 року та 24 вересня 2021 року позивач та її представник не прибули.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач та її представник були належно повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули двічі поспіль, про причини неявки суду не повідомили. При цьому від позивача та його представника не надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України) та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Суд бере до уваги, що практикою Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Де Жуфр де ла Прадель проти Франції» від 16.12.1992).

За наведених вище обставин, оскільки позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання, про причини неявки суд не повідомили, від них не надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності, - суд дійшов висновку, що є підстави для залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст.257 ЦПК України, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду (ч.2 ст.257 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 13, 44, 130, 131, 210, 223, п. 3 ч.1 ст.257, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя А.Т. Слиш