КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9196/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року, ухвалене під головуванням судді Козлова Р.Ю.

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

встановив:

В жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 .

Вимоги обґрунтовує тим, що 01 вересня 2006 року сторони зареєстрували шлюб, мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В червні 2019 року відносини між подружжям фактично припинились та ОСОБА_1 став проживати окремо від сім`ї. Також в червні цього року ОСОБА_2 змінила прізвище " ОСОБА_2 " на дошлюбне - " ОСОБА_2 ".

Зазначає, що в жовтні 2019 року зверталась із позовом про розірвання шлюбу, але в подальшому позовну заяву відкликала з метою спроби примирення, чого не сталося.

Вказує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбних відносин є неможливим і буде суперечити її інтересам.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено, ухвалено розірвати шлюб, укладений 01 вересня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2903 від 01 вересня 2006 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 840,80 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Посилається на те, що заперечує проти розірвання шлюбу і бажає зберегти сім`ю. Також зазначає, що відносини між сторонами покращились.

Вказує, що документів суду не отримував та не зміг висловити своєї позиції. Натомість дізнавшись про судове засідання подав клопотання про його відкладення, оскільки у представника підтверджено захворювання COVID-19, а він був контактною особою, проте суд безпідставно відхилив клопотання.

Зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог.

ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу. Посилається на остаточне припинення шлюбно-сімейних відносин і неможливість збереження сім`ї. Вказує, що відповідач своїми діями затягує розгляд справи, при цьому він обізнаний із цим судовим провадженням, а тому доводи в частині неналежного повідомлення про розгляд справи уважає безпідставними.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечувала проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені шляхом направлення судової повістки-повідомлення на електронну адресу.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Установлено, що згідно із даними Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 01 вересня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції вчинено актовий запис №2903 про реєстрацію шлюбу між сторонами.

Сторони мають двох спільних дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25 червня 2019 року позивач змінила своє прізвище " ОСОБА_2 " на дошлюбне " ОСОБА_2 ", що підтверджується даними Свідоцтва про зміну імені Серії НОМЕР_2 від 21 червня 2019 року.

Також установлено, що 25 жовтня 2019 року позивач зверталася до Печерського районного суду міста Києва із позовною заявою про розірвання шлюбу, проте до відкриття провадження у справі відкликала позовну заяву та ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2019 року у справі за №757/56909/19-ц позов повернутий.

Встановивши, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Перевіряючи доводи скарги в частині належного повідомлення відповідача про розгляд справи, апеляційним судом установлено наступне.

04 грудня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 22 грудня 2020 року. Відповідач викликався за тією ж адресою, що вказана ним в апеляційній скарзі, проте конверт повернувся без вручення із поміткою, що адресат не проживає за зазначеною адресою. Розгляд справи відкладено на 01 лютого 2021 року.

У зв`язку із відсутністю відомостей про вручення судового виклику, розгляд справи відкладено на 24 лютого 2021 року.

Убачається, що 23 лютого 2021 року адвокатом Снігар М.І., який представляє інтереси ОСОБА_1 , подано клопотання про відкладення розгляду на іншу дату у зв`язку із тим, що 17 лютого 2021 року у представника виявлено захворювання на COVID-19, а ОСОБА_1 перебував з ним у контакті. Із цієї заяви убачається, що відповідач повідомлений про розгляд справи 24 лютого 2021 року.

В свою чергу, 24 лютого 2021 року представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Суд першої інстанції урахував клопотання представника відповідача та дійшов висновку про можливість розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

Відповідно до матеріалів справи установлено, що відповідач був обізнаний про розгляд справи 24 лютого 2021 року, а відтак підстав для застосування положень пункту 3 частини 3 статті 379 ЦПК України не убачається.

Доводи апеляційної скарги про покращення стосунків між подружжям не знайшли свого підтвердження. В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 наполягала на розірванні шлюбу та заперечувала обставини примирення та можливість відновлення шлюбних стосунків.

Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За змістом статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З огляду на наведене та вимоги статті 112 СК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

При цьому, апеляційний суд враховує, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача відкрито у травні 2021 року. Судом за клопотанням відповідача оголошувалась перерва в судовому розгляді з метою надання сторонам терміну для примирення, проте доказів на підтвердження можливості збереження шлюбу суду не надано.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова