АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року

м. Чернівці

справа № 2/1166/12

провадження 822/1128/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

за участю секретаря Конецької Д.Г.,

учасники справи:

заявник Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», Приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович,

апеляційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 вересня 2021 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Іщенко І.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні №61135080, відкритому на підставі виконавчого листа №2-116/2012 про солідарне стягнення на користь ПАТ «Український інноваційний банк» заборгованості за кредитним договором, з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування заяви зазначає, що постановою приватного виконавця від 03 лютого 2012 року відкрито виконавче провадження № 61135080, на підставі виконавчого листа №2-116/2012.

10 грудня 2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 925/698/16 ухвалила рішення, відповідно до якого ПАТ «Український інноваційний банк» не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ «Укрінком», а відтак й ПАТ «Українська інноваційна компанія» не набула прав банку.

В той же час, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як державна установа, здійснює процедуру ліквідації ПАТ «Український інноваційний банк», управління його майном та задоволення вимог кредиторів, а тому є єдиним належним правонаступником.

З урахуванням наведеного, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просив суд замінити сторону у виконавчому провадженні № 61135080 з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 вересня 2021 року у задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не надано доказів того, що Фонд є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк» та набув статусу стягувача відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а також має право на звернення до суду із вказаною заявою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Заявник посилається на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального прав та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як державна установа, яка відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та на підставі відповідних рішень Національного банку України здійснює процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», управління його майном та задоволення вимог кредиторів, а відтак є єдиним належним правонаступником зазначеного неплатоспроможного банку, вважає що внаслідок вказаних реєстраційних дій, вчинених з порушенням та всупереч вимог чинного законодавства, а ні ПАТ «УКРІНКОМ», а ні ПАТ «Українська інноваційна компанія» не набули ознак спеціальної правосуб`єктності фінансової установи, які до цього мав АТ «Укрінбанк», а відтак у останніх відсутнє будь-яке право вимагати від боржника (відповідача у даній справі) повернення коштів, виданих «АТ «Укрінбанк».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ПАТ «Українська інноваційна компанія» подала до суду відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Посилається на те, що аргументи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 жовтня 2012 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Український Інноваційний банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1737 від 21 березня 2011 року в сумі 1 327 271 гривні 71 коп. та судові витрати в сумі 3 306 гривень.

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист №2-1166/12, який скеровано до виконання.

Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень постановою приватного виконавця Кондрюка К. О. відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Статтею 55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

В основі процесуального правонаступництва лежить правонаступництво в матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження в цивільній справі.

Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 16 грудня 2020 року в справі № 175/2997/15-ц (№61 -6839св 19).

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №473/1433/18 (провадження №14- 35цс20) від 07 квітня 2020 року у позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Верховним Судом України у постанові від 20 листопада 2013 року висловлена правова позиція у справі № 6-122цс13 у якій зазначено про те, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Верховним Судом у постанові від 20 травня 2019 року висловлена правова позиція у справі № 1003/11357/12 у якій зазначено про те, що відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про зміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України.

Правонаступництво у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом права його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та є можливою на будь-якій стадії цивільного процесу.

За змістом статті 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України, та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення, відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про зміну стягувача.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження має відповідати змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В постанові від 16 жовтня 2018 року у справі №923/151/17 Верховний Суд вказує на те, що для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не надано до суду належних доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України на підтвердження факту заміни первісного стягувача (кредитора) ПАТ «Український інноваційний банк» його правонаступником Фондом.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до заяви про заміну сторони виконавчого провадження не долучено доказів, чи є ФГВФО правонаступником ПАТ «УКРІНБАНК» або ПАТ «УКР/ІН/КОМ» та набув прав стягувача, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а також має право щодо звернення до суду з такою заявою.

Крім того, ФГВФО посилається на наявність відповідних рішень Національного банку України, на підставі яких ФГВФО здійснює процедуру ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК», однак доказів наявності таких рішень НБУ до суду не надано.

Також Фондом не долучено відомостей щодо стану ліквідації ПАТ "Український інноваційний банк", наявності (відсутності) його правонаступника чи створення тимчасової адміністрації та делегування повноважень перехідному банку відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" станом на час подання даної заяви. Фондом також не додано жодного рішення НБУ чи виконавчої дирекції Фонду, на які посилається у заяві.

Посилання ФГВФО на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №925/698/16 є безпідставним, оскільки, Верховний Суд дійшов висновку, що ПАТ «Український інноваційний банк» (ПАТ «Укрінбанк») перебуває на стадії ліквідації, правонаступництва не відбулося, а тому підстав для заміни сторони виконавчого провадження немає.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів та тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене вище, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови - 30 грудня 2021 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: О.О. Одинак

Н.Ю. Половінкіна