Справа № 456/2472/21
Провадження № 2/456/950/2021
РІШЕННЯ

іменем України

07 вересня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Нечипір А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_4 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Зазначений будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок, виданого 26.06.1989 року Виконкомом Стрийської районної ради народних депутатів, зареєстрованого Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації 26.06.1989 року у реєстрову книгу №1 за №290. В даному будинку зареєстровано шість осіб, а саме: позивач - ОСОБА_1 , 1951 р.н., син позивача - ОСОБА_5 , 1974 р.н., відповідач - ОСОБА_2 , 1973 р.н., онука позивача - ОСОБА_6 , 2005 р.н., відповідач - ОСОБА_3 . 1995 р.н., онук позивача - ОСОБА_7 , 1997 р.н. Відповідачі по справі - колишня невістка позивачки - ОСОБА_2 та її син від попереднього шлюбу - ОСОБА_3 , ще у 2018 року залишили спірний житловий будинок, забрали свої особисті речі та наймають житло за іншою адресою. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2020 року у справі №456/3105/20 шлюб між сином позивачки - ОСОБА_5 та відповідачкою ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачі не знялись з реєстрації у спірному житловому будинку, проте не проживають у ньому більше одного року та жодного інтересу до житла за цей час не проявляли, за місцем реєстрації не зберігаються їхні особисті речі, також вони не беруть участі у витратах на утримання будинку та сплату комунальних послуг. Позивачка ОСОБА_1 є пенсіонеркою та особою похилого віку, жодних доходів крім пенсії не має. Реєстрація відповідачів у належному позивачці будинку перешкоджає вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, а також перешкоджає оформити житлову субсидію, у зв`язку з чим ОСОБА_1 несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг.

Просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися.

У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали повністю, покликаючись на викладені в позові обставини та просять суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що більше року не проживає в будинку АДРЕСА_1 , шлюб з сином позивачки ОСОБА_5 розірвала 17.11.2020.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Заяв та клопотань учасниками справи не подано.

Процесуальні дії у справі.

24.05.2021 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів (а.с.16-17).

Ухвалою від 03.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.18).

Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/2472/21 відповідачів (а.с.25-26).

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 26.06.1989 виданого Виконкомом Стрийської районної ради народних депутатів, зареєстрованого Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації 26.06.1989 року у реєстрову книгу №1 за №290 ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с.5).

Відповідно до довідки №635 від 13.05.2021 року, виданої старостою сіл Нежухів, Завадів, Голобутів, Ланівка, Райлів Стрийської міської ради Львівської області, в будинку АДРЕСА_1 зареєстровано шість осіб, а саме: позивач - ОСОБА_1 , 1951 р.н., син позивача - ОСОБА_5 , 1974 р.н., відповідач - ОСОБА_2 , 1973 р.н., онука позивача - ОСОБА_6 , 2005 р.н., відповідач - ОСОБА_3 1995 р.н., онук позивача - ОСОБА_7 , 1997 р.н. (а.с.6).

Як вбачається з акту від 13.05.2021 складеного представниками комісії в складі: старости сіл Нежухів, Завадів, Голобутів, Ланівка, Райлів М. Яхвана, діловода М. Снігур, адміністратора ЦНАПу О.Багрич встановлено факт не проживання громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно дорішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2020 року у справі №456/3105/20 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.10-11).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із відсутністю відповідачів за зареєстрованим місцем проживання понад встановлені законом строки.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом частини 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник (наймач) має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Викладене повністю узгоджується з позицією Верховного Суду України, висловленою 16 січня 2012 року за наслідком розгляду справи №6-57цс11.

Також, при вирішенні спірних правовідносин суд враховує норми статей 64, 150 ЖК України.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами позивачки, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивачка є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідачі зареєстровані у цьому будинку, однак більше року в ньому не проживають. Фактичних даних, які б свідчили про наявність у будинку речей відповідачів та участь відповідачів в утриманні будинку, суду не надано.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зазначила, що більше року з ОСОБА_3 не проживають в будинку АДРЕСА_1 , так як шлюб з сином позивачки ОСОБА_5 розірвано 17.11.2020. Її син відповідач ОСОБА_3 пребуває за кордоном.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та беручи до уваги те, що відповідачі не проживають у вказаному будинку понад один рік без поважних причин, у зв`язку з чим, зважаючи на вимоги ст. 405 ЦК України, втратили право на користування жилим приміщенням у будинку, тому суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення.

На підставі статей 317, 391, 405 ЦК України, статей 7, 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстрації у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 13 вересня 2021 року.

Головуючий суддя В. М. Бораковський