Справа № 201/8045/20
Провадження № 2/201/642/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача Ушканової Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської філії державного підприємства «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор», Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор», про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, визнання дій дискримінаційними, здійснення перерахунку заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Дніпропетровської філії державного підприємства «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди (а.с. 1-6 т. 1).

Ухвалою судді від 25.08.2020р. позовну заяву залишено без руху та позивачеві наданий строк для усунення її недоліків (а.с. 16 т. 1).

Після усунення позивачем недоліків і подання 03.09.2020р. уточненої позовної заяви (а.с. 19-24), ухвалою судді від 08.09.2020р. відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 39 т. 1).

Ухвалою суду від 08.09.2020р. за заявою позивача витребувано докази, витребувано у Дніпропетровської філії ДП «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» діючий на теперішній час штатний розпис Дніпропетровської філії ДП «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» (а.с. 40 т. 1).

Ухвалою суду від 04.12.2020р. за заявою позивача витребувано докази, витребувано у Дніпропетровської філії ДП «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» інформацію про кількості працівників, прийнятих на вакантні посади Дніпропетровської філії ДП «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» за період з 01.05.2020р. по 05.08.2020р., із зазначенням їх посад, а також документи на підтвердження зазначеної інформації, а саме: належним чином засвідчені копії наказів про прийняття працівників на вакантні посади по підприємству (філії) за період з 01.05.2020р. по 05.08.2020р. (а.с. 70-71 т. 1).

Ухвалою суду від 15.03.2021р. запитано згоду у всіх профспілкових органів, про якій повідомив позивач, які мали б, на його думку, надати згоду на його звільнення, а саме, запитано згоду у Дніпропетровського обласного об`єднання профспілок (Міжгалузевої ради профспілок), Дніпропетровської обласної організації профспілки працівників автомобільного транспорту та шляхового господарства, а також первинної профспілкової організації Дніпропетровської філії державного підприємства - Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» «Дніпродіпродор», у зв`язку із чим провадження по справі було зупинене (а.с. 178 179 т. 1).

Ухвалою суду від 02.06.2021р. провадження по справі поновлено (а.с. 199 т. 1).

13.08.2021р. позивач уточнив позовні вимоги, просив визнання дії директора Дніпропетровської філії державного підприємства «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» дискримінаційними щодо оплати праці шляхом більш низької оплати праці одних працівників у порівнянні з іншими, здійснити перерахунок заробітної плати на посаді заступника директора філії (а.с. 1 -2 т. 2).

Ухвалою суду від 21.10.2011р. за клопотанням позивача залучено до участі у розгляді цивільної справи у якості співвідповідача Державне підприємство Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» (а.с. 189 т. 2).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з 03.09.2019р. працював у Дніпропетровській філії ДП «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» на посаді директора згідно із наказом № 158-К від 23.08.2019р.

28.04.2020р. його звільнено з посади директора філії у зв`язку з переведенням на посаду заступника директора.

Наказом № 16-к від 05.08.2020р. його звільнено з роботи з 05.08.2020р. у зв`язку із змінами до штатного розпису та скороченням посади заступника директора, згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

Позивач вважав, що його звільнено незаконно, оскільки у порушення вимог ст. ст. 49-2 КЗпП України йому не запропоновано вакантну посаду, хоча у день повідомлення від 04.06.2020р. про заплановане звільнення відповідач мав новий штатний розпис, однак звернення позивача від 20.07.2020р. щодо наявності вакантних посад залишене без відповіді. Вважав, що у новому штатному розписі були вільні вакансії, які відповідають його спеціальності і кваліфікації. На день його звільнення - 05.08.2020р. і після того посада заступника директора філії залишилась на підприємстві. Після того відповідач приймав на роботу інших працівників.

Крім того, у порушення ст. 43 КЗпП України він звільнений без попередньої згоди виборного органу (профспілкового представника).

Вважав, що такими діями відповідача йому завдана моральна шкоди, роботодавець не врахував його професійні якості, проігнорував як небажаного працівника, не звернув увагу на його попередню роботу в інтересах організації, тим самим принизив його честь, гідність, ділову репутацію. Внаслідок цього у позивача погіршився стан здоров`я, він знаходився на стаціонарному лікуванні з 06.07.2020р. по день звільнення з роботи.

У заяві про збільшення позовних вимог (а.с. 1-2 т. 2) позивач вказав, що з 03.09.2019р. він займав посаду директора Дніпропетровська філії ДП «Укрдіпродор», з 28.04.2020р. переведений на посаду заступника директора філії із встановленим окладу згідно затвердженого штатного розкладу у розмірі 8 010,00 грн. 01.05.2020р., 01.07.2020р., 06.08.2020р. і 20.08.2020р. були уведені нові штатні розклади з метою підвищення посадових окладів, які переглянуті директором філії вибірково, без врахування усіх штатних одиниць, у т.ч. не був переглянутий посадовий оклад позивача як заступника директора, що є порушенням п. 3.5. Колективного договору, згідно із яким посадові оклади головного інженера, головного бухгалтера, керівників підрозділів встановлюється на 3-7 % нижче за рівень розміру посадових окладів відповідних керівників. Оклад заступника директора, який підпорядковується безпосередньо директору філії, передбачає оклад не менш ніж 11 848,20 грн. Вважав такі дії директора Дніпропетровської філії ДП «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» дискримінаційними при оплаті праці, шляхом більш низької оплати праці, шляхом вибіркового підвищення посадового окладу окремим працівникам, таким що суперечать Колективному договору, ст.ст. 2, 21, 94, 97 КЗпП України, ст.ст. 1, 15 Закону України «Про оплату праці».

На підставі вищевикладеного, просив:

поновити його на посаді заступника директора Дніпропетровської філії «Дніпродіпродор» ДП «Укрдіпродор» з 05.08.2020р.;

стягнути з Дніпропетровської філії «Дніпродіпродор» ДП «Укрдіпродор» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.08.2020р. до дня поновлення на роботі;

стягнути з Дніпропетровської філії «Дніпродіпродор» ДП «Укрдіпродор» 70 000 грн. на відшкодування моральної шкоди;

визнати дії директора Дніпропетровської філії «Дніпродіпродор» ДП «Укрдіпродор» дискримінаційними щодо оплаті праці, шляхом більш низької оплати праці одних працівників у порівнянні з іншими;

провести перерахунок заробітної плати на посаді заступника директора Дніпропетровської філії «Дніпродіпродор» ДП «Укрдіпродор» з 31.05.2020р.

Відповідач позовні вимоги не визнав. 02.10.2020р. від представника позивача директора Руденко С.В. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 43-45), у яких відповідач не погодився із доводами позивача про незаконне звільнення. Зазначив, що не відповідають дійсності твердження позивача про те, що він у порушення вимог ст.ст. 40, 49-2 КЗпП України не отримував пропозиції про наявність вакантних посад, що на день видачі повідомлення від 04.06.2020р. «Про заплановане звільнення» його не ознайомлено з новим штатним розписом. Станом на день видачі повідомлення від 04.06.2020р. і станом на день звільнення позивача - 05.08.2020р. на підприємстві не було вакантних посад у штатному розписі, про що повідомлено позивача. Крім того, у новому штатному розписі не було вакантної посади не тільки заступника директора або посади відповідно до професії, спеціальності та кваліфікації відповідача, а взагалі - будь-якої іншої посади, що підтверджується штатним розписом. Таким чином, відповідач виконав вимоги ч. 2 ст. 40 і ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України.

Вважав, твердження позивача про те, що його заяви про ознайомлення з новим штатним розписом і вакантними посадами, про переведення на вільну вакантну посаду була проігнорована такими, що не відповідають дійсності. Позивача повідомлено про відсутність вакантних посад у новому штатному розписі, у зв`язку з чим його не переведено на іншу посаду, в іншому випадку така заява була б задоволена і він не був би звільнений. Крім того, чинне законодавство про працю не містить норми про обов`язок роботодавця ознайомлювати працівника з новим штатним розписом підприємства. Не відповідає дійсності твердження позивача про те, що на день його звільнення - 05.08.2020р. і після звільнення посада заступника директора філії залишилась на підприємстві.

Щодо доводів позивача про те, що у порушення вимог ст. 41 КЗпП України його звільнення проведено без попередньої згоди виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, то у Дніпропетровській філії ДП «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» вже більше 3-х років не існує профспілкової організації.

Також не визнав вимоги про відшкодування моральної шкоди, які є похідними від доводів про незаконне звільнення, оскільки відповідач не порушував вимог законодавства про працю, а звільнення позивача відбулось у відповідності до закону. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Також відповідач 10.09.20212р. надав пояснення (а.с. 27 29 т. 2) про те, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду директора філії на підставі наказу по особовому складу № 158-к від 23.08.2019р. з 03.09.2019р. Повноваження директора визначаються Положенням про філію та довіреністю. У п. 5.1. Положення зазначено, що основним узагальненим показником господарської та виробничої діяльності філії є прибуток. Плановим відділом інституту проведений аналіз за період діяльності директора ОСОБА_1 з вересня 2019 по березень 2020 року, за результатами якого зроблено висновок про відсутність у короткостроковому та довгостроковому плануванні достатніх об`ємів в зв`язку з відсутність кваліфікованих працівників (інженерів-проектувальників доріг, мостів) в зв`язку з запропонованою низькою заробітною платою і відсутністю підстав для її збільшення, збільшення збитків по філії. У зв`язку з чим керівництвом ДП «Укрдіпродор» після підведення підсумків діяльності ОСОБА_1 на посаді директора прийняте рішення про зміну керівництва. Наказом ДП «Укрдіпродор» № 64-к від 28.04.2020р. звільнено з посади директора ОСОБА_1 у зв`язку з переведенням на посаду заступника директора .

У позові позивач не обґрунтував свою діяльність, свої посадові обов`язки, що покладаються на відповідального працівника - заступника директора. У зв`язку з чим підстави для перегляду розміру заробітної плати відсутні. Філія лише може вносити пропозиції по штатному розпису, і згідно п. 3.2.2. Положення за письмовим погодження з ДП «Укрдіпродор» здійснювати заходи з удосконалення організації заробітної плати працівників з метою посилення їх матеріальної зацікавленості, як у результатах особистої праці так і в загальних показниках роботи філії, забезпечувати економне та раціональне використання фонду оплати праці», а остаточне визначення рівня заробітної плати визначає головне підприємство.

Зміни до штатного розпису філії здійснюються таким шляхом: філією проводиться аналіз навантаженості на працівників, і в разі потреби - направляється лист до керівництва ДП «Укрдіпродор» із зазначенням збільшення чи зменшення штатних працівників та розмірів заробітної плат. У разі перегляду Галузевих угод філія отримує рекомендації для перегляду посадових окладів, але в зв`язку із збитковістю, великою заборгованістю по заробітній платі (повне погашення заборгованості здійснено 31.07.2020 року), відсутністю договорів на виконання робіт(послуг), оклади встановлюються нижче нижньої межі. На період подолання фінансових труднощів розміри мінімальних тарифних ставок (окладів) можуть бути нижчими від норм, визначених Колективним договором, але не нижче від державних норм і гарантій в оплаті праці не більше як на шість місяців. Тому вважав вимоги позивача про дискримінацію не обґрунтованими.

Позивач 15.09.2021р. надав заперечення на указані пояснення (а.с. 30 -31 т. 2), у яких зазначив, що відповідач не врахував положення п 3.1 Колективного договору про те, що на період подолання фінансових труднощів в окремих підрозділах розміри мінімальних тарифних ставок (окладів можуть бути нижчими від норм, визначених Колективним договором, але не нижче від державних норм і гарантій при оплаті праці не більше як на 6 місяців). Тобто відповідач виключив формулювання «в окремих підрозділах». Посада заступник директора не належить до окремого структурного підрозділу, стосовно якого можна приймати рішення про збільшення або зменшення посадового окладу. Окремо пунктом п 3.5. Колективного договору передбачено, що посадові клади заступників та керівників підрозділів повинні бути не нижче ніж на 3-7% від посадових окладів відповідних керівників. На неодноразові прохання щодо підвищення посадового окладу директор філії ОСОБА_2 завжди відмовляв. У період перебування позивача на посаді директора філії фінансове становище підприємства було задовільним, що дозволило новому керівнику одразу після звільнення позивача затвердити новий штатний розклад з 01.05.2020р. і збільшити посадові оклади окремим працівникам. Наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити у їх задоволенні.

Суд, вислухавши в судовому засіданні сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши позиції сторін та докази у справі, встановив такі обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Встановлено, що наказом ДП Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» № 158-К від 23.08.2019р. позивача ОСОБА_1 призначено на посаду директора Дніпропетровській філії ДП «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» з 03.09.2019р. (а.с. 26 т. 1, а.с. 151 т. 2).

Згідно із наказом № 3-к від 28.04.2020р. з 29.04.2020р. ОСОБА_1 переведений на посаду заступника директора Дніпропетровській філії ДП «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» (а.с. 151 т. 2).

Наказом ДП «Укрдіпродор» № 16-к від 05.08.2020р. ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора філії у зв`язку із змінами до штатного розпису та скороченням посади заступника директора на підставі наказу № 14 від 04.06.2020р. (а.с. 35 т. 1).

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст. 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення або чисельності працівників), але він не наділений повноваженнями обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників.

Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16.01.2018р. у справі № 519/160/16-ц та від 06.02.2018р. у справі № 696/985/15-ц.

Відповідно до ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Судом встановлено, що наказом директора Дніпропетровській філії ДП «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» від 04.06.2020р. № 14/1-ОД від 04.06.2020р. «Про скорочення посади» для оптимізації діяльності підприємства та приведення у відповідність штатного розпису та чисельності працівників філії апарата управління, зменшення навантаження витрат апарату управління відповідно до основних завдань, передбачених Положенням про Дніпропетровську філію «Укрдіпродор» -«Дніпродіпродор», наказано:

1. старшому інспектору ОСОБА_3 подати на затвердження штатний розпис про скорочення посади заступника директора - 1 штатна одиниця;

2. попередити під підпис в зв`язку зі скороченням заступника директора ОСОБА_1 .

3. старшому інспектору з кадрів ОСОБА_3 відповідно до чинного законодавства України, не пізніше ніж за 2 (двох) місяці, попередити працівника про можливе його вивільнення та запропонувати працівнику, що підпадає під скорочення штату, переведення за його згодою на пішу вакантну посаду. У разі відмови від переведення або браку вільних посад підготувати документи для скорочення відповідного працівника та звільнення його за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 100 т. 1).

Наказом директора Дніпропетровській філії ДП «Укрдіпродор» ОСОБА_4 № 14 від 04.06.2020р. «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення посади» у зв`язку із недостатнім обігом робіт та потребою скорочення витрат на утримання апарату управління філії, з 05.08.2020р. скорочено посаду заступника директора штатна одиниця та виведено цю посаду із штатного розпису, наказано звільнити з 05.08.2020р. ОСОБА_1 з посади заступника директора, наказано відділу кадрів підготувати письмове повідомлення про наступне звільнення та попередити до 05.06.2020р. ОСОБА_1 про заплановане вивільнення персонально під розпис. Із даним наказом позивач ознайомлений того ж дня 04.06.2020р. (а.с. 29 т. 1).

04.06.2020р. позивачеві вручене під підпис повідомлення «Про заплановане звільнення» ОСОБА_1 з посади заступник директора. За змістом повідомлення позивач повідомлявся про те, що у зв`язку із внесеннями змін до штатного розпису та скорочення посади заступник директора (наказ № 14 від 04.06.2020р.) про заплановане вивільнення з 05.08.2020р., його посада буде скорочена. При звільненні згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України буде виплачена вихідна допомога згідно законодавства (а.с. 102 т.1).

Наказом в.о. директора Дніпропетровській філії ДП «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» № 16-к від 05.08.2020р. ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора апарата управління з 05.08.2020р. на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із змінами до штатного розпису та скороченням посади заступника директора на підставі наказу № 14 від 04.06.2020р. Із наказом позивач ознайомлений 06.08.2020р. та отримав трудову книжку, про що свідчить його підпис на наказі (а.с. 103 т. 1).

Як було указано, роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, якого звільняють у зв`язку зі скороченням штату, всі вакансії, що відповідають кваліфікаційним вимогам (за професією чи спеціальністю, роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду), що існують на підприємстві, за період з дня попередження про вивільнення і до дня розірвання трудового договору, тобто, у даному випадку, з 04.06.2020р. по 05.08.2020р.

З наданих представником відповідача штатних розписів та наказів про їх затвердження за вказаний період, затверджених директором інституту ДП «Укрдіпродор» і директором Дніпропетровській філії ДП «Укрдіпродор», установлено таке.

В.о. директора інституту ДП «Укрдіпродор» затверджений штатний розпис у кількості 17 одиниць, який вводиться з 01.05.2020р., у якому наявна одна посада заступника директора філії (а.с. 74 т. 1).

Відповідно, наказом директора Дніпропетровській філії ДП «Укрдіпродор» від 01.05.2020р. № 9/2-ОД «Про внесення змін до штатного розпису», внесені зміни і затверджено 17 штатних одиниць, серед яких наявні дві посади заступника директора, одну з яких обіймав позивач ОСОБА_1 , наявні вакансії: ГІП дорожнього проектування (дорожня група № 1), ГІП дорожнього проектування (дорожня група № 2) (а.с. 75-76 т. 1).

Директором філії Руденоком С.В. направлено листа від 04.06.2020р. за № 236/1 на адресу в.о. директора ДП «Укрдіпордор», який отриманий 04.06.2020р. щодо погодження скорочення штатної одиниці з 05.08.2020р. заступника директора, яку обіймає ОСОБА_1 та внесення відповідних змін до штатного розпису. На вказаному листі наявна резолюція директора ДП «Укрдіпордор» «погоджую» (а.с. 175 т. 2).

В.о. директора інституту ДП «Укрдіпродор» затверджений штатний розпис у кількості 20 одиниць, який вводиться з 01.07.2020р., у якому наявна одна посада заступника директора філії (а.с. 84 т. 1).

Наказом директора Дніпропетровській філії ДП «Укрдіпродор» від 01.07.2020р. № 9/4-ОД «Про внесення змін до штатного розпису», внесені зміни і затверджено 20 штатних одиниць, серед яких наявні дві посади заступника директора, одну з яких обіймав позивач ОСОБА_1 , наявні вакансії: старшого інспектора по кадрам, начальника групи, провідного інженера (дорожня група № 1), провідного інженера (дорожня група № 2), провідного інженера (група промислового проектування) (а.с. 85-86 т. 1).

В.о. директора інституту ДП «Укрдіпродор» затверджений штатний розпис у кількості 20 одиниць, який вводиться з 01.08.2020р., у якому наявна одна посада заступника директора філії (а.с. 104 105 т. 1).

Наказом від 03.08.2020р. № 21/2-ОД «Про внесення змін до штатного розпису», внесені зміни і затверджено 20 штатних одиниць, серед яких наявні дві посади заступника директора, одну з яких обіймав позивач ОСОБА_1 , вакансії відсутні (а.с. 106-107 т. 1).

В.о. директора інституту ДП «Укрдіпродор» затверджений штатний розпис у кількості 19 одиниць, який вводиться з 06.08.2020р., у якому наявна одна посада заступника директора філії (а.с. 108 т. 1).

Наказом від 06.08.2020р. № 22/1-ОД «Про внесення змін до штатного розпису», внесені зміни і затверджено 19 штатних одиниць, серед яких наявна одна посада заступника директора, яку обіймає ОСОБА_5 , вакансії відсутні (а.с. 110-111 т. 1).

В судовому засідання спростовані доводи позивача про те, що після його звільнення на підприємстві залишалася посада заступника директора філії, оскільки згідно зі штатним розписом, що введений з 06.08.2020р., у штатному розписі була вже одна посада заступника директора філії, яку обіймав ОСОБА_5 (а.с. 108, 110-111).

Як видно з наданої відповідачем посадової інструкції старшого інспектора по кадрам, до кваліфікаційних вимог належать: базова або неповна вища освіта відповідного напряму підготовки (бакалавр або молодший спеціаліст), стаж роботи за професією інспектора з кадрів не менше 2-х років (а.с. 1124-125 т. 1).

Згідно посадової інструкції інженера ІІ категорії дорожньої групи, до кваліфікаційних вимог належать: базова або неповна вища освіта відповідного напряму (геодезична, геологічна, будівельна) підготовки (магістр, спаціаліст або бакалавр) та підвищення кваліфікації; для магістра - без вимог до стажу роботи, спеціаліста - стаж роботи на посаді інженера II категорії не менше 2 років, для бакалавра - не менше 3 років, вільне володіння комп`ютерною технікою (комп`ютер, принтер, сканер, плоттер, ксерокс), та виконання палітурних і розмножувальних робіт (а.с. 127 т. 1).

Згідно посадової інструкції провідного інженера дорожньої групи, до кваліфікаційних вимог належать: повна вища освіта відповідного напряму (геодезична, геологічна, будівельна) підготовки (магістр, спеціаліст) та підвищення кваліфікації. Стаж роботи на посаді інженера І категорії не менше 2 років, вільне володіння комп`ютерною технікою (комп`ютер, принтер, сканер, плоттер, ксерокс), та виконання палітурних і розмножувальних робіт (а.с. 130 т. 1).

Згідно посадової інструкції начальника групи дорожнього проектування, до кваліфікаційних вимог належать: повна вища освіта відповідного напряму (геодезична, геологічна, будівельна) підготовки (магістр, спеціаліст), стаж роботи на посаді провідного інженера - не менше 2 років, вільне володіння комп`ютерною технікою (комп`ютер, принтер, сканер, плоттер, ксерокс), та виконання палітурних і розмножувальних робіт (а.с. 136 т. 1).

Згідно посадової інструкції головного інженера проектів (ГІП) дорожнього проектування, до кваліфікаційних вимог належать: повна вища освіта відповідного напряму (геодезична, геологічна, будівельна) підготовки (магістр, спеціаліст). Стаж роботи за професіями керівників нижчого рівня: для магістра - не менше 2 років, спеціаліста - не менше 3 років, наявність сертифіката СС1, СС2, ССЗ, досвід володіння комп`ютерною технікою (комп`ютер, принтер, сканер, плоттер, ксерокс). Досвід роботи спільно з замовником в роботі комісії по вибору майданчика будівництва та трас комунікацій, в техніко-економічних обґрунтуваннях розміщення об`єктів будівництва, реконструкції та капітального ремонту. Приймати основні технічні рішення, а також брати участь у технічній раді, вирішення спірних питань між підрозділами інституту, субпідрядними проектними організаціями. Організовувати та координувати авторський нагляд за будівництвом об`єктів оформлених договором, перевіряє виконання підрядною будівельною організацією зауважень по авторському нагляду. Брати участь в роботі комісії про прийманню об`єктів будівництва в експлуатацію, домагається повного усунення недоліків будівництва, відповідності будівельних робіт проектній документації (а.с. 140 т. 1).

Позивач має диплом Дніпропетровського металургійного інституту Ордена Червоного Прапора, який він закінчив у 1990 році за спеціальністю «Механічне устаткування заводів чорної металургії», присвоєна кваліфікація інженера-механіка (а.с. 143 т. 1).

Також позивач має диплом магістра Дніпропетровського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президенті України про повну вищу освіту за спеціальністю «Державне управління» по спеціальності магістра державного управляння (а.с. 144 т. 1).

З трудової книжки відповідача видно, що він не має стажу кадрової роботи, а також роботи у сфері геодезії, геології і будівництва (а.с. 145 151 т.1).

Отже, позивач не має відповідної освіти відповідного напряму - спеціаліст з кадрів, відповідного стажу роботи за професією інспектора з кадрів, а також геодезичної, геологічної та будівельної освіти і відповідного стажу роботи.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що відповідачем не було запропоновано йому будь-яких інших посад, хоча вакантні посади на підприємстві були, є безпідставними, оскільки жодну із вакантний посад (інспектора по кадрам, ГІП дорожнього проектування, начальника групи, провідного інженера) від обіймати не міг. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 за своєю спеціальністю та освітою відповідав кваліфікаційним вимогам до вказаних посад.

Окрім того, на момент звільнення позивача (05.08.2020р.) вже станом на 03.08.2020р. у філії взагалі були відсутні будь-які вакантні посади (наказ від 03.08.2020р. № 21/2-ОД «Про внесення змін до штатного розпису» - а.с. 106-107 т. 1).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що у Дніпропетровській філії ДП «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» дійсно мало місце скорочення чисельності і штату працівників, відповідачем попереджено ОСОБА_1 про наступне звільнення за два місяця, а саме, 04.06.2020р. про майбутнє звільнення у зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 28 т.1), того ж дня наданий наказ про внесення змін до штатного розпису № 14 від 04.06.2020р., з яким позивач ознайомився без зауважень (а.с. 29).

Норми КЗпП України не передбачають обов`язку роботодавця ознайомлювати працівника з новим штатним розписом підприємства, а лише попередити про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці та запропонувати іншу роботу (ч.ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України).

Позивачем не доведено наявність на момент його звільнення у відповідача іншої вакантної посади чи роботи, яку він міг виконувати з урахуванням його освіти та кваліфікації та яка не була йому запропонована, тому суд доходить висновку про те, що відповідачем було дотримано визначений законодавством порядок при звільненні позивача із займаної посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

У судовому засідання позивач також зазначав, що наказ про звільнення прийнятий в.о. директора філії Нестеренком С.Ю., щодо якого не погоджувалося питання про його призначення виконуючим обов`язки директора з ДП «Укрдіпродор», позивач не був обізнаним про таке погодження, а також ОСОБА_6 не мав нотаріально посвідченої довіреності, виданої згідно вимог ЦПК України, на підписання наказу.

Судом встановлено, що листом директора філії Руденка С.В. від 03.08.2020р. за № 265/1 направлений запит до в.о. директора ДП «Укрдіпродор» щодо погодження виконання обов`язків директора філії головним інженером проекту дорожнього проектування ОСОБА_6 на 04.08. - 05.08.2020р. згідно його довіреності від 05.08.2020р. за № 08/05 без права підпису банківських документів. На листі наявна резолюція в.о. директора ДП «Укрдіпродор» «не заперечую» (а.с. 178 т. 2).

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 62 ЦПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Проте, означена норма ЦПК України регулює вимоги щодо підтвердження повноважень представників в суді, а не на підприємствах, установах і організаціях.

Покладення обов`язків тимчасово відсутнього працівника на іншого регулюється нормами трудового законодавства, внутрішніми локальними актами підприємства (статутом, положенням, колективним договором), а не нормами цивільного і цивільно-процесуального права. Зокрема, згідно ст. 105 КЗпП України, згідно із якою працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Отже, суд вважає такими, що не ґрунтуються на законі доводи позивача про те, що за для підписання наказу на звільнення директор філії мав видати в.о. директора Нестеренку С.Ю. нотаріально посвідчену довіреність.

Щодо доводів позивача про неузгодження його звільнення із профспілковим органом.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, згоду на його звільнення дає виборний орган тієї первинної профспілкової організації, до якої звернувся власник або уповноважений ним орган.

Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Грицай В.О. 15.03.2021р. заявляв клопотання про витребування інформації у профспілкового комітету Дніпропетровської філії ДП «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» про розгляд питання про надання згоди на звільнення позивача, адже позивач вважав, що його звільнено незаконно, без згоди виборного органу первинної профспілкової організації.

Оскільки позивач і його представник під час розгляду справи стверджували, що відповідач не узгодив його звільнення із профспілковим органом, то судом на виконання вимог ст. 43 КЗпП України ухвалою від 15.03.2021р. запитано згоду у всіх профспілкових органів, про якій повідомив позивач, які мали б, на його думку, надати згоду на його звільнення, а саме, запитано згоду у Дніпропетровського обласного об`єднання профспілок (Міжгалузевої ради профспілок) (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 93), Дніпропетровської обласної організації профспілки працівників автомобільного транспорту та шляхового господарства (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 93), а також первинної профспілкової організації Дніпропетровської філії державного підприємства - Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» «Дніпродіпродор» (49600, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Леніна, будинок 24, кімната 201), у зв`язку із чим провадження по справі було зупинене (а.с. 178 179 т. 1).

Після подання позивачем заяви про поновлення провадження по справі, у зв`язку із тим, що ним отримані від відповідача витребувані документи (а.с. 195 т. 1), ухвалою суду від 02.06.2021р. провадження по справі було поновлено (а.с. 199 т. 1).

Разом із тим, відповідачем було надане суду повідомлення Дніпропетровської обласної організації профспілки працівників автомобільного транспорту та шляхового господарства від 26.01.2021р. № 1 про те, що первинна профспілкова організація ДФ ДП «Дніпродіпродор» (код ), знята з профобслуговування з 01.01.2020р. відповідно до постанови ДООП від 17.12.2019р. № П-22 (а.с. 154 т. 1).

На письмовий запит представника відповідача Дніпропетровським обласним об`єднанням профспілок (Міжгалузевої ради профспілок) щодо надання переліку питань, які розглядались на засіданні президії Дніпропетровського обласного об`єднання профспілок у грудні 2019 року, листом від 26.02.2021р. № 01-22/01-73 повідомлено, що 10.12.2019р. Президією Дніпропетровського обласного об`єднання профспілок (Міжгалузева рада профспілок) розглядались питання, що стосуються виконання статутних завдань, а саме: «Про виконання постанови Президії ФПУ від 04.12.2019 р. № П-22-2г «Про подальші дії ФПУ, її членських організацій в умовах лібералізації трудового законодавства та наступу на права трудящих», про що було постановлена відповідна Постанова від 10.12.2019 р. № Пр. 22-1. Жодних питань стосовно ОСОБА_7 не розглядалося (а.с. 174 т. 1).

Також листом Дніпропетровського обласного об`єднання профспілок (Міжгалузева рада профспілок) від 31.03.2021р. за № 01-17/03-92 повідомлено, що до їх об`єднання не входить первинна профспілкова організація ДФ ДП «Дніпродіпродор», а надання інформації щодо зняття з профобслуговування останньої належить до виключної компетенції Дніпропетровської обласної організації профспілки працівників автомобільного транспорту та шляхового господарства України (голова Берчук А.В.) (а.с. 187 т. 1).

У свою чергу, на запит відповідача Дніпропетровською обласною організацією профспілки працівників автомобільного транспорту та шляхового господарства України надана постанова Президії від 17.12.2019р. за № П-22 «Про зняття з профспілкового обліку», згідно з якою з 01.01.2020р. знято з профспілкового та фінансового обліку згідно із п. 9.19 п. 12.13. Статуту профспілки первинну профспілкову організацію ДФ ДП «Дніпродіпродор» (а.с. 189 т. 1).

Згідно із доповідною запискою від 19.11.2019р. головного бухгалтера ДООП первинна профспілкова організація ДФ ДП «Дніпродіпродор» протягом 2018 і 2019 років не перераховувала профспілкові внески (а.с. 198 т. 1).

Також представником відповідача наданий наказ ДФ «Дніпродіпродор» від 01.11.2016р. за № 87-к про звільнення ОСОБА_8 , яка, як пояснив представник відповідача, була головою первинної профспілкової організації ДФ ДП «Дніпродіпродор» (а.с. 132 т. 1).

На думку позивача, відповідач мав узгодити його звільнення із профспілковим комітетом ДП «Укрдіпродор» (як він зазначив, у м. Києві).

Представником позивача надана суду копія Колективного договору, укладеного між адміністрацією підприємства та профспілковим комітетом «Укрдіпродор» на 2013 - 2013 р.р. із наступними змінами на 2020 2022 роки (а.с. 55 153 т. 2).

Суд зазначає, що статтею 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному закладі освіти; профспілковий орган - орган, створений згідно із статутом (положенням) профспілки, об`єднання профспілок, через який профспілка здійснює свої повноваження.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» для представництва і здійснення захисту прав та інтересів членів профспілок на відповідному рівні договірного регулювання трудових і соціально-економічних відносин профспілки, організації профспілок можуть мати статус первинних, місцевих, обласних, регіональних, республіканських, всеукраїнських.

Статус первинних мають профспілки чи організації профспілки, які діють на підприємстві, в установі, організації, закладі освіти або об`єднують членів профспілки, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах, організаціях або у фізичних осіб.

Статтею 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» обумовлені повноваження виборного органу первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації

Виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації, серед іншого: 1) укладає та контролює виконання колективного договору, звітує про його виконання на загальних зборах трудового колективу, звертається з вимогою до відповідних органів про притягнення до відповідальності посадових осіб за невиконання умов колективного договору; 8) представляє інтереси працівників за їх дорученням при розгляді трудових індивідуальних спорів та у колективному трудовому спорі, сприяє його вирішенню; 9) приймає рішення про вимогу до роботодавця розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує цей Закон, законодавство про працю, ухиляється від участі у переговорах щодо укладення або зміни колективного договору, не виконує зобов`язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори; 10) дає згоду або відмовляє у дачі згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з працівником, який є членом діючої на підприємстві, в установі, організації профспілки, у випадках, передбачених законом;

Статтею 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачений порядок надання згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця. Так, у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обгрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

У разі, якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору дає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів профспілки згідно зі статутом.

Орган первинної профспілкової організації повідомляє роботодавця про прийняте рішення у письмовій формі у триденний термін після його прийняття. У разі пропуску цього терміну вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору.

Якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, дозвіл на його звільнення дає той профспілковий орган, до якого звернувся роботодавець.

Рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обгрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обгрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про колективні договори і угоди» представницький орган для ведення переговорів і укладення колективного договору утворюється для ведення переговорів і укладення колективних договорів, угод.

Таким чином, представницький орган для ведення переговорів не є органом, який уповноважений розглядати трудові спори на підприємстві та надавати згоду на розірвання трудового договору

Отже, з наведеного слідує, що питання про ненадання згоди на розірвання трудового договору вирішується саме первинною профспілковою організацією, членом якої є працівник, а не представницьким органом ведення колективних переговорів на укладення колективного договору.

Як видно із матеріалів справи, зокрема з виписки із протоколу № 5 конференції трудового колективу ДП «Укрдіпродор» від 23.05.2012р. у м. Києві, з питання виконання колективного договору, у ДП «Укрдіпродор» була утворена власна первинна профспілкова організація (голова Пархоменко Л.М.).

У той час як у Дніпропетровській філії ДП «Дніпродіпродор» існувала до 01.01.2020р. своя первинна профспілкова організація, саме яка мала повноваження згідно із законом надавати згоду на розірвання трудового договору із працівником філії. Жодного відношення первинна профспілкова організація ДП «Укрдіпродор» до діяльності трудового колективу Дніпропетровської філії ДП «Дніпродіпродор» не має, а тому доводи позивача про те, що відповідач мав узгоджувати із первинною профспілковою організацією ДП «Укрдіпродор» у м. Києві питання про звільнення позивача не ґрунтуються на законі і дійсних обставинах справи.

Разом із тим, судом установлено, що на момент звільнення позивача первинна профспілкова організація Дніпропетровської філії ДП «Дніпродіпродор» фактично розформована внаслідок несплати профспілкових внесків, а уповноважений на представництво інтересів членів профспілки представник на підприємстві відсутній, і тому запитання згоди на звільнення позивача було неможливим.

Окрім того, листом Дніпропетровського обласного об`єднання профспілок (Міжгалузева рада профспілок) від 06.07.2021р. за № 01-26/02-159/1 на ухвалу суду повідомлено, що згідно ч.ч. 1, 2 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5,7 статті 40 і пунктами 2 і 3 стаття 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), виключно первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Дніпропетровське обласне об`єднання профспілок не є первинною профспілковою організацією. Повноваження поіменного обліку членів профспілкових комітетів підприємств не має. Тому Дніпропетровське обласне об`єднання профспілок не може давати згоду чи незгоду на звільнення працівника, це виключно компетенція первинної профспілкової організації, членом якої є працівник (а.с. 328 т. 1).

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позивач звільнений у відповідності до вимог закону, а тому його вимоги про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Крім того, згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Однак, судом не встановлено винної поведінки відповідача при прийнятті оскаржуваного наказу про звільнення. У зв`язку із цим, не можуть бути задоволені вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідачем дотримано визначений законодавством порядок при звільненні позивача із займаної посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Стосовно вимоги позивача про визнання дій директора філій дискримінаційними та перерахунок заробітної плати.

Позивач вказував, що директором філії вибірково підвищувалися посадові оклади, без урахуванням умов колективного договору, а позивачеві оклад взагалі не підвищувався, а тому такі дії директора є дискримінаційними і заробітна плата позивача підлягає перерахунку з 01.05.2020р. після уведення нового штатного розкладу.

Суд звертає увагу, що позивач, пред`являючи вимоги до директора Дніпропетровської філії ДП «Укрдіпродор» не залучив у якості останнього у якості відповідача, в уточнених вимогах на заначив його прізвище (а.с. 1-2 т. 2).

Окрім того, позивач звертаючись до суду із цими вимогами обрав неналежний спосіб захисту свого права.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст. ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Отже, у разі наявності спору про розмір заробітної плати і її невиплату, статтею статтею 117 КЗпП України запроваджено механізм виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Також працівник для вирішення спору про виплату належної йому заробітної плати може звернутися із заявою до комісії по трудових спорах (у разі її створення) без обмежень будь-яким строком (ч. 1 ст. 225 КЗпП України).

Трудовий спір підлягає розглядові в комісії по трудових спорах, якщо працівник самостійно або з участю профспілкової організації, що представляє його інтереси, не врегулював розбіжності при безпосередніх переговорах з власником або уповноваженим ним органом (ч. 2 ст. 224 КЗпП України).

У разі незгоди з рішенням комісії по трудових спорах працівник чи власник або уповноважений ним орган можуть оскаржити її рішення до суду в десятиденний строк з дня вручення їм виписки з протоколу засідання комісії чи його копії (ст. 228 КЗпП України).

Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Само по собі здійснення «перерахунку заробітної плати», як того просить позивач, не є належним способом захисту права. Більш того визначення розміру і нарахування заробітної плати відноситься до виключної компетенції роботодавця шляхом укладення з працівником трудового договору, видання наказів щодо зміни заробітної плати. Нарахування (перерахування) заробітної плати не є компетенцією суду і лише у разі наявності спору щодо такого розміру, позивач має оскаржити відповідні рішення роботодавця в судовому порядку, заявити вимогу про стягнення заробітної плати.

Однак позивач не визначив у позові розміру невиплаченої, як на його думку, заробітної плати у відповідності до ст. 116 КЗпП України та не заявити вимогу про її стягнення із роботодавця у певному розмірі.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові, про що зазначила Велика Палата Верхового Суду у постанові від 06.04.2021р у справі № 910/10011/19.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні вимог позивача про визнання дій директора філій дискримінаційними та перерахунок заробітної плати.

Окремо щодо заявлених позивачем позовних вимог до Дніпропетровської філії державного підприємства «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор», суд зазначає, що згідно із п. 1.2 розділу 1 Положення про Дніпропетровську філію державного підприємства «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор», затвердженого наказом ДП «Укрдіпродор» від 24.03.2009р. № 95 (а.с. 159 166 т. 2) філія не є юридичною особою.

Згідно із ч. 1 ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. У відповідності до ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Отже, Дніпропетровська філія державного підприємства «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор» не є належним відповідачем по справі, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог до філії.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати із відповідача у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 1681,60 грн. (а.с. 18 т. 1) не стягуються.

Разом із тим, позивачеві за його окремою заявою може бути повернутий помилково сплачений судовий збір в розмірі 420,40 грн. квитанцією № 14 від 03.09.2020р. (а.с. 37 т. 1) за подання заяви про витребування доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпропетровської філії державного підприємства «Укрдіпродор» - «Дніпродіпродор», Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор», про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, визнання дій дискримінаційними, здійснення перерахунку заробітної плати відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 30 грудня 2021 року

Суддя Наумова О.С.