Справа № 147/1361/20
Провадження № 2/147/188/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.

з участю секретаря Чудак Г.І.,

представника відповідача адвоката Конякіна М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просили стягнути з ОСОБА_1 на їх користь суму заборгованості за Кредитним договором №884583437 в розмірі 7789,60 грн., з яких 5200,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2589,60 грн. сума заборгованості за відсотками, а також понесені ними судові витрати. В обгрунтування позову покликаються на те, що 16.07.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №884583437. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №884583437. 03 січня 2019 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №20190103, у відповідності до умов якого позивач прийняв всі права вимоги до боржників, вказаних в реєстрах права вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 30.01.2019 до договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 7789,60 грн. Позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги, а також було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Однак відповідач добровільно заборгованість не погашає ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем.

Ухвалою судді від 16.12.2020 прийнято позовну заяву та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, 14.12.2021 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просять розглянути справу без їх участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, причина неявки суду невідома.

Представник відповідача адвокат Конякін М.С. в судовому засіданні заперечив щодо заявлених вимог, просив відмовити в позові повністю, пояснивши, що вони позовні вимоги не визнають повністю. ОСОБА_2 не підписував даний кредитний договір з «Манівео», оскільки в договорі відсутні реквізити підпису саме ОСОБА_3 . На час укладення договору в ОСОБА_4 був вже інший паспорт, той паспорт загублений. У липні 2018 року Центура шахрайським шляхом забравши документи ОСОБА_4 оформив на нього ряд кредитів, у нього зникли документи, після цього ОСОБА_2 звертався до Житомирського відділення поліції з заявою саме 20.10.2018. Однак працівниками поліції надано до суду не ті матеріали. Крім того, стверджує, що позивачем не додано в якості доказів що саме ОСОБА_2 підписував договір кредиту, з матеріалів справи не можна побачити ні логіну, ні паролю, цифрового підпису, що передбачено п.4.2 Договору кредиту, тому немає підстав вважати, що договір підписано саме ОСОБА_1 . Вважає, що договір недійсний, оскільки не містить всіх реквізитів. Крім того зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» прийняв право вимоги до боржника ОСОБА_1 . Наданий витяг з реєстру прав вимоги не містить підписів клієнта і фактора, є лише печатка. Вважає, що позов не доведений, жодних доказів про існування права вимоги у «Манівео» до ОСОБА_1 в матеріалах справи немає, тому просив відмовити в позові.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд за правилом ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що 16.07.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Тростянецьким РВ УМВС України 04.12.2009) було укладено кредитний договір №884583437 (а.с.5).

Відповідно до п.1.1 договору товариство зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 5200грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з п.1.4 цього договору. Згідно з п.1.4 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,66 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3 цього договору.

Пунктом 1.2 цього договору передбачено, що строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Пункт 1.3 договору встановлено: кредит надається строком на 30 днів.

Згідно п.1.5 договору позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 605,90 % річних.

Відповідно до п. 4.2 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та Товариством (заснованих як на першому договорі, так і на всіх наступних договорах, інших договорах і угодах, які будуть укладені між відповідачем та ТОВ «Мінівео швидка фінансова допомога» в майбутньому) в якості електронного підпису позичальника буде використовуватися логін особистого кабінету та пароль особистого кабінету.

Згідно графіку розрахунків, який є додатком № 1 до договору сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 15 серпня 2018 року; сума кредиту 5200,00 грн.; нарахований процент 2589,60 грн.; до сплати разом 7789,60грн. (а.с.6 на звороті).

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до п.2.1 умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.7).

03 січня 2019 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20190103 та 30 січня 2019 року додаткову угоду №2 до договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 (а.с.8-10).

Відповідно до п.2.1 договору №20190103 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п.4.1 договору факторингу №20190103 сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонам відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього Договору.

Відповідно до п.2.2 договору факторингу №20190103 сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимог, кожен наступний реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не замінює попередній.

З витягу з реєстру прав вимоги №2 від 30.01.2019 боржником під №2464 значиться ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , по кредитному договору №884583437 від 16.07.2018 на загальну суму заборгованості 7789,60 грн., з них 5200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2589,60 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.11).

На виконання п.5.2.4. договору факторингу, згідно з вимогами ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги за вих№003118158-1 від 08.02.2019 (а.с.12).

Згідно з п.5.1.3 договору факторингу, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», будь-які грошові кошти, отримані від Боржників на виконання ними своїх зобов`язань за Кредитними договорами, Право вимоги за якими відступлено Фактору, після передачі Права вимоги до Фактора. Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

У обгрунтування заперечень щодо заявлених вимог відповідачем надано суду в якості доказів копію паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_3 , виданого 23 листопада 2020 року (а.с.68).

Надану суду копію заяви від 20.10.2018, поданої до Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо прийняття мір в зв`язку з вчиненням шахрайських дій відносно нього, суд оцінює критично, оскільки дана заява не містить жодної відмітки та реквізитів про отримання заяви адресатом, якому вона подана (а.с.70).

Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 25.03.2021 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_4 , 24 липня 2018 року, який дійсний до 24.07.2028 (стан знищений); отримав паспорт громадянина України № НОМЕР_5 від 04.06.2018, дійсний до 04.06.2028 (стан втрачений); отримав паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , дата видачі 04.12.2009, дійсний до необмежений (стан знищений); отримав паспорт громадянина України № НОМЕР_6 , дата видачі 29.10.2018 (стан втрачений); отримав паспорт громадянина України № НОМЕР_3 дата видачі 23.11.2020, дійсний до 23.11.2030 (стан діючий) (а.с.71,72).

Оглянувши в судовому засіданні матеріали перевірки за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо вчинення шахрайських дій, яке було зареєстровано 31.10.2018 за №54330 встановлено, що 31.10.2021 до ГУНП в Житомирській області звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою, в якій просив прийняти міри до гр. ОСОБА_5 , який шахрайським шляхом оформив на його ім`я ряд кредитів та користувався ними. Заява датована 22.10.2018. Відповідно до довідки про результати розгляду матеріалів, зареєстрованих в ЄО №54330 від 31.10.2018, К-2874 встановлено, що відомості викладені в заяві ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Так, згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством (заснованих як на першому договорі, так і на всіх наступних договорах, інших договорах і угодах, які будуть укладені між відповідачем та ТОВ «Мінівео швидка фінансова допомога» в майбутньому) в якості електронного підпису позичальника буде використовуватися логін особистого кабінету та пароль особистого кабінету.

Твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_1 не підписував даний кредитний договір в судовому засіданні не підтверджена. Вимоги про визнання нікчемним, неправомірним кредитний договір №884583437, укладений 16.07.2018 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачем не ставиться.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України).

Таким чином, встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису та відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Доказів протилежного суду не надано.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20).

Твердження відповідача про те, що ОСОБА_6 шахрайським шляхом отримав кредит на його ім`я жодним доказом не підтверджено, з довідки Єдиного державного демографічного реєстру № від 25.03.2021 вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово змінював паспорт протягом останнього періоду часу, з трактуванням «втрачений; знищений», що може трактуватися судом як навмисне введення суду в оману.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Відповідач в свою чергу не погашав кредит ані первісному кредитору, ані новому ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до якого перейшло на підставі договору про відступлення права вимоги №20190103 від 03.01.2019.

За змістом положень п.11 ч.1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою.

Частина п`ята статті 5 вказаного Закону визначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та вказаного Закону.

Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.2 ст. 1083 ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави.

Згідно із свідоцтвом серії ФК № 183 від 27 грудня 2007 року, виданим Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є фінансовою установою (а.с.15).

В додатку до свідоцтва серії ФК № 183 від 27 грудня 2007 року передбачено, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенцій з повернений боргів» має право здійснювати без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства: факторинг.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі ст. 204 ЦК України є обов`язковими для виконання.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №884583437.

Відповідно до умов Договору факторингу № 20190103 укладеного 03.01.2019 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.

Разом з тим, договори відступлення права вимоги № 28/1118-01 укладений 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та № 20190103 укладеного 03.01.2019 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Таким чином права кредитора за кредитним договором від 16.07.2018, які належали ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно договорів факторингу від 28.11.2018 року та 03.01.2019 року.

Даними розрахунку заборгованості підтверджується, що основний борг становить 5200,00 грн., відсотки 2589,60 грн., загальна заборгованість за кредитом становить 7789,60 грн.

Таким чином суд вважає, що наявні підстави для стягнення із відповідача заборгованості в межах заявлених позивачем вимог.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають до стягнення судові витрати по справі, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі ними позову до суду, в сумі 2102 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, р/р НОМЕР_7 в АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за кредитним договором №884583437 від 16.07.2018 в розмірі 7789,60 грн. (сім тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень 60 коп.) та сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне ім`я сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 23 грудня 2021 року.

Суддя А.М. Мудрак