Справа № 584/1896/19
Провадження № 2/584/28/21
РІШЕННЯ

Іменем України

18.02.2021 Путивльський районний суд Сумської області:

у складі: головуючого - судді Данік Я.І.,

за участі: секретаря Худайкулової О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації юридичної особи,

встановив:

ССК «Ярославна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , який обґрунтовує тим, що відповідачем 9 грудня 2019 року у соціальній мережі «Facebook» було розміщено фотокопію заяви Народної депутатки України ОСОБА_2 про злочин, в якій звинувачується позивач у закупівлі молока від населення по заниженій ціні та реалізації його на молокопереробні заводи по завищеній ціні, в результаті чого позивач ухиляється від сплати податків до бюджету в особливо великих розмірах. Оскільки розповсюджена відповідачем інформація має негативних характер для ділової репутації позивача, останній просить визнати недостовірною та такою, що порушує права ССК «Ярославна» на недоторканість ділової репутації, інформацію, розповсюджену відповідачем о 17 год. 35 хв. ІНФОРМАЦІЯ_1 у соціальній мережі «Facebook» та зобов`язати відповідача припинити розповсюдження недостовірної інформації, шляхом її видалення з соціальної мережі «Facebook».

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона не є належним відповідачем, оскільки, на її думку, належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації. Крім того пояснила, що автором заяви, опублікованої нею на своїй сторінці у соціальній мережі «Facebook», є Народний депутат України ОСОБА_2 , і за вказаною заявою відкрито кримінальне провадження.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ССК «Ярославна» зареєстрований 17 січня 2005 року, і серед видів його діяльності, крім іншого, зазначено: 01.41 розведення великої рогатої худоби молочних порід та 10.51 перероблення молока, виробництво масла та сиру (а.с.9-10,11-14).

Відповідно до скріншота з особистої сторінки відповідача у соціальній мережі «Facebook», 9 грудня 2019 року о 17 год. 45 хв. ОСОБА_1 було розміщено фотокопію заяви Народної депутатки України ОСОБА_2 про злочин, в якій остання звертається до першого заступника голови ДФС України ОСОБА_3 з метою перевірки ССК «Ярославна» щодо ухилення від сплати податків до бюджету в особливо великих розмірах (а.с.15-17).

Крім того, позивачем долучено скріншоти коментарів до запису відповідача від 9 грудня 2019 року о 17 год. 45 хв., в яких користувачі соціальної мережі «Facebook», залишили свої думки з приводу заяви Народної депутатки України ОСОБА_2 та діяльності ССК «Ярославни» (а.с.18-24).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 81 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

У постанові від 20 червня 2018 року у справі №755/7842/16 Верховний Суд дійшов висновку, що заява про вчинення злочину, повний текст якої розміщений у соціальній мережі Facebook, не свідчить про поширення відомостей, які порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки відповідно до статтей 34, 40 Конституції України усі громадяни мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої, посадовими чи службовими особами цього органу при виконанні функціональних обов`язків порушено її право, не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб. Викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу завідомо неправдивих відомостей тягне за собою відповідальність, передбачену чинним законодавством України (Рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року в справі № 8-рп/2003).

Отже, у випадку, коли особа звертається до правоохоронних органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте під час перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, зазначена обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

Проте, ОСОБА_1 розмістила на своїй сторінці фотокопію заяви іншої особи про злочин, адресованої до ДФС України, яка має у своєму складі слідчі підрозділи, тобто - до правоохоронного органу, що не може вважатись поширенням відомостей, які порочать ділову репутацію, при цьому відповідач навіть не є автором зазначеної заяви.

Що стосується коментарів самої ОСОБА_1 та інших користувачів мережі з цього приводу, то вони є оціночними судженнями.

При дотриманні умов параграфа 2 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право вільно передавати інформацію поширюється не лише на «інформацію» та «ідеї», які сприймаються сприятливо або вважаються необразливими чи нейтральними, але й такі, які ображають, шокують чи викликають стурбованість. Такі є вимоги плюралізму, толерантності і лібералізму, без яких немає "демократичного суспільства". Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції (рішення у справі Lingens v. Austria, стор. 28, параграф 46).

Чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів).

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації юридичної особи відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено в повному обсязі 1 березня 2021 року.

Суддя Я.І.Данік