ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року про передачу справи на розгляд іншого суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Управління служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, державний нотаріус Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпровського міського нотаріального округу Писарєва Наталія Сергіївна, про визнання договорів дарування об`єктів нерухомості без згоди співвласника недійсними, визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

26 жовтня 2021 року позивач звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Управління служби у справах дітей Лівобережної адміністрації ДМР, державний нотаріус Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпровського міського нотаріального округу Писарєва Н.С. про визнання договорів дарування об`єктів нерухомості без згоди співвласника недійсними, визнання права власності.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Управління служби у справах дітей Лівобережної адміністрації ДМР, державний нотаріус Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпровського міського нотаріального округу Писарєва Н.С., про визнання договорів дарування об`єктів нерухомості без згоди співвласника недійсними, визнання права власності, передано на розгляд за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати, посилаючись на те, що суд першої інстанції не вірно визначив підсудність даної цивільної справи та не вірно застосував положення ч.1 ст.30 ЦПК України, та передати справу на розгляд Жовтневого районного суду м.Дніпроптеровська

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст.360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу, не скористались.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом спору у даній справі є скасуваннядоговорів дарування, а також визнання права власності на Ѕ частини квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 66,8 кв.м. та Ѕ частини квартири за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 45,7 кв.м.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що дана справа підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суду м.Дніпропетровська за правилами виключної підсудності, оскільки в межах його юрисдикції знаходиться об`єкт, який має більшу площу, а тому дійшов висновку про те, що вартість квартири за адресою АДРЕСА_1 є найвищою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеним в постанові від 14.12.2020 у справі №2/1519/8500/11 позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови, пов`язані з нерухомим майном, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна, повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, тощо.

Колегія суддів, відхиляє доводи апеляційної скарги, з приводу того, що суд порушив правила територіальної підсудності, та не врахував факт, того що відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, оскільки в даному випадку застосовуються правила виключної підсудності, передбачені ч.1 ст.30 ЦПК України.

Порядок передачі справ з одного суду до іншого встановлено ст. 31 ЦПК України.

Згідно частини першої цієї статті суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Таким чином, враховуючи приписи ч.1 ст.30 ЦПК України та вказані висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про передачу справи за підсудністю на розгляд Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська, оскільки основна частина нерухомого майна знаходиться на території саме Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпроптеровська.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року про передачу справи на розгляд за підсудністю до іншого суду - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова