Справа № 724/162/21
Провадження № 2/724/206/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07 вересня 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

за участю:

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в залі судув місті Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Хотинська державна нотаріальна контора Чернівецької області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину №593 від 15.11.2019 року та скасування державної реєстрації прав,-

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину №593 від 15.11.2019 року та скасування державної реєстрації прав.

В обґрунтування позову зазначає, що 22.11.2010 року його бабусею ОСОБА_4 , 1928 року народження було складено заповіт (спадкова справа № 144/2016), посвідчений приватним нотаріусом Мартинюком В.А., зареєстрований у реєстрі №884, згідно якого частку майна за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 вона заповідає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пояснює, що 11.02.2015 року ОСОБА_4 було складено новий заповіт посвідчений секретарем Клішковецької сільської ради Хотинського району та зареєстрований в реєстрі № 33, згідно якого частку майна за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 . вонa заповідає ОСОБА_5 , 1985р.н., тому попередній заповіт є скасованим.

Зазначає, що 31.07.2017 року рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області по справі №724/403/17 (провадження №2/724/501/17), що набрало законної сили 22.08.2017 року визнано заповіт ОСОБА_4 від 11.02.2015 року №33 нікчемним, при тому, що новий заповіт (від 11.02.2015 року. №33), складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту (від 22.11.2010 року №884) не відновлюється.

Також звертає увагу суду на те, що приватний нотаріус Мартинюк В. А. Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області, який посвідчив заповіт від 22.11.2010 року №884, в своєму запереченні від 26.06.2017 року до Хотинського районного суду Чернівецької області, також вказує та підтверджує, те що вимога скасувати попередні заповіти є абсурдною і суперечить чинному законодавству. Та посилається на вимоги ст. 1254 ЦК України і вказує також, що попередній заповіт скасовано автоматично, згідно закону, і визнавати його недійсним у судовому порядку є зайвим.

Вказує, що, оскільки новий заповіт (від 11.02.2015 року, №33), складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється - то право на спадкування здійснюється за законом, зокрема дітьми спадкодавця ОСОБА_4 . Згідно свідоцтва про народження від 12.03.1957 року серія НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був сином ОСОБА_4 .

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.04.2016 року серія НОМЕР_2 . Після смерті ОСОБА_4 її син ОСОБА_6 прийняв спадщину про що свідчить заява ОСОБА_6 про прийняття спадщини від 26.04.2016 року, 06.02.2018 року ОСОБА_6 звернувся до Хотинської державної нотаріальної контори із заявою в якій містилося прохання внести відомості до Спадкового реєстру та спадкової справи щодо визнання заповіту від 11.02.2015 року №33 - недійсним та скасування заповіту від 22.11.2010 року № 884 на майно господарства по АДРЕСА_1 . До вказаної заяви було додано рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 31.07.2017 року по справі №724/403/17 (провадження №2/724/501/17), згідно якого визнано заповіт ОСОБА_4 від 11.02.2015 року, №33 нікчемним, тобто у матеріалах спадкової справи є інформація про те, що заповіт визнано недійсним.

Також пояснює, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав на день смерті разом з ним сином, ОСОБА_1 в одному господарстві за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_6 він прийняв всю спадщину, про що свідчить довідка приватного нотаріуса Масловської І. Ю. від 01.10.2020 року №370- 02-14/9/2020, тому йому належить право на спадкування за законом, як дитині після смерті батька.

Зазначає, що він з метою оформлення своїх спадкових прав звернувся до приватного нотаріуса Масловської І.Ю. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частку у житловому будинку по АДРЕСА_1 , однак нотаріус усно відмовила у вчиненні такої нотаріальної дії.

Також зазначає, що написавши заяву 09.11.2020 року, сплативши кошти за витрати та послуги, які не пов`язані із вчиненням нотаріальної дії, ознайомився із спадковою справою №144/2016 щодо майна померлої ОСОБА_4 , йому стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_5 (після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ) нотаріусом вже видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлої ОСОБА_4 на підставі скасованого заповіту 22.11.2010 року №884 ОСОБА_3 , 1983 року народження, чим порушено ряд норм закону та законні його права на спадкування.

Вказане свідоцтво було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 15.11.2019 року, підставою виникнення права спільної часткової власності у ОСОБА_3 на 5/8 частки на домоволодіння АДРЕСА_1 є свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.11.2019 року, тому вимога про скасування запису про державну реєстрацію права спільної часткової власності у ОСОБА_3 на 5/8 частки на домоволодіння АДРЕСА_1 є похідною від вимоги про визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 15.11.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.11.2019 року, зареєстрованого в реєстрі №593, спадкова справа № 144 за 2016 рік, яке посвідчене державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Мартинюк Є.Р. на підставі заповіту посвідченого приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюком В. А. від 22.11.2010 року.

Також просить скасувати запис про державну реєстрацію права власності №34171768 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.11.2019 року на ім`я ОСОБА_3 , згідно витягу здійсненим державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, в тому числі оголошенням на сайті судової влади, про причини неявки не повідомила, відзив на позов та заяви про розгляд справи у її відсутності суду не надала.

Представник третьої особи Мартинюк Є.Р. у судове засідання не з`явилася, але на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_4 , факт смерті якої підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.04.2016 року (том 1, а.с.16).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 (том 1, а.с.15).

Згідно копії заяви від 26.04.2016 року ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 звернувся до Хотинської державної нотаріальної контори із заявою в якій містилося прохання внести відомості до Спадкового реєстру та спадкової справи щодо визнання заповіту від 11.02.2015 року №33 - недійсним та скасування заповіту від 22.11.2010 року № 884 на майно господарства по АДРЕСА_1 (том 1, а.с.17, 18).

Встановлено, що 22.11.2010 року ОСОБА_4 , 1928 року народження склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Мартинюком В.А., зареєстрований у реєстрі №884, згідно якого 1/3 частку житлового будинку з належними до нього господарськими і побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , заповідає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1, а.с.7).

В подальшому, 11.02.2015 року ОСОБА_4 склала новий заповіт посвідчений секретарем Клішковецької сільської ради Хотинського району Н.Мельник та зареєстрований в реєстрі № 33, згідно якого частину ідеальної долі в майні за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 . вонa заповідає ОСОБА_5 , 1985р.н. (том 1, а.с.8).

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області 31.07.2017 року по справі №724/403/17 (провадження №2/724/501/17), що набрало законної сили 22.08.2017 року визнано заповіт ОСОБА_4 від 11.02.2015 року №33 нікчемним (том 1, а.с.9-10).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_10 (том 1, а.с.22).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , факт смерті якого підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 26.09.2019 року, на день смерті з ним проживав і був зареєстрований його син, підтверджується копією довідки №183 від 22.01.2020 року виданої виконкомом Клішковецької сільської ради, який прийняв всю спадщину згідно довідки приватного нотаріуса Масловської І.Ю. № 370-02-14/9/2020 від 01.10.2020 року (том 1, а.с.20, 21, 23, 24).

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ознайомився із спадковою справою №144/2016 щодо майна померлої ОСОБА_4 , йому стало відомо, що 15.11.2019 року нотаріусом вже видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлої ОСОБА_4 на підставі скасованого заповіту 22.11.2010 року №884 ОСОБА_3 , 1983 року народження. Вказане свідоцтво було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 15.11.2019 року, підставою виникнення права спільної часткової власності у ОСОБА_3 на 5/8 частки на домоволодіння АДРЕСА_1 є свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.11.2019 року (том 1, а.с.26-31).

Судом досліджено копію спадкової справи №9/2020 до майна померлого ОСОБА_6 (том 1, а.с.58-140) та спадкової справи №144/2016 до майна померлої ОСОБА_4 (том 2, а.с.01-133).

10.05.2016 ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , на підставі заповіту від 22.11.2010 за р.№884 (том 2, а.с.20).

15.11.2019 державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Мартинюк Є.Р. видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_4 , а саме на 5/6 часток у спадщині, яка складається з 1/3 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 (том 2 а.с.125).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.2 ст.1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Кожний заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним (ч.3 ст. 1254 ЦК України).

Відповідно до ч.4 ст.1254 ЦК України, якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 2 ст.1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п.27 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з викладеного, а також те, що свідоцтво про право на спадщину видано ОСОБА_3 на підставі скасованого заповіту, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також підлягає задоволенню вимога позивача про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.11.2019 на умі карала А.М., оскільки вона є похідною від вимоги про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору на користь позивача ОСОБА_1 в розмірі 1816,00 грн.

Крім того, до завершення судових дебатів представником позивача подано клопотання про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: 10000,00 грн. витрати на правову допомогу, 455,00 грн. витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпечення доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу адвоката, представником позивача надано:

- договір про надання правової допомоги від 26.11.2020, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Приймак Л.І. (том 1 а.с.32);

- ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 22.01.2021 (том 1 а.с.34);

- додаток №1 від 26.11.2020 до вищевказаного договору, відповідно до якої сторони домовились, що вартість послуг адвоката у цивільній справі про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину №593 від 15.11.2019 за договором становить 12000,00 грн.;

- акт виконаних робіт від 07.09.2021 з детальним описом наданих послуг, на загальну суму 10 000,00 грн.

- квитанцію до прибуткового касового ордера від 07.09.2021, відповідно до якої адвокат Приймак Л.І. прийняла від ОСОБА_1 10 000,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги від 26.11.2020 та додатку №1. Вказана квитанція підписана адвокатом Приймак Л.І.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Суд вважає, що вищевказані докази є належними, достовірними та достатніми для підтвердження витрат позивача на правничу допомогу в сумі 10000,00 гривень. З матеріалів справи також вбачається, що адвокат Приймак Л.І. приймала участь у розгляді справи та надавала послуги з правової допомоги позивачу ОСОБА_1 .

Щодо витрат, понесених позивачем, в розмірі 455,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.

Частино 2 ст. 140 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Зі змісту квитанції від 09.11.2020 на суму 430,00 грн. та 25,00 грн. (комісія банку) (том 1 а.с.129-130) вбачається, що вказані витрати позивач поніс за послуги, які не пов`язані із вчиненням нотаріальної дії та технічного характеру, надані Хотинської державною нотаріальною конторою, в рамках прийняття спадщини після смерті свого батька.

Враховуючи вищенаведене вказані витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 137, 141, 259, 263- 265, 280-283 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_5 до ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_6 , третя особа: Хотинська державна нотаріальна контора Чернівецької області, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину №593 від 15.11.2019 року та скасування державної реєстрації прав задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.11.2019 року, зареєстрованого в реєстрі №593, спадкова справа № 144 за 2016 рік, яке посвідчене державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Мартинюк Є.Р. на підставі заповіту посвідченого приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюком В. А. від 22.11.2010 року.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності №34171768 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.11.2019 року на ім`я ОСОБА_3 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_6 на користь позивача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_5 судовий збір в сумі 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 коп.), судові витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 вересня 2021 року.

Суддя: Л. Л. Гураль