РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Рибачик О.А.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Теперика О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне під час підготовчого судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що 04 серпня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем - ОСОБА_2 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1253.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалось. Кожен із них має діаметрально-протилежні погляди на життя. Між нею та відповідачем втрачено почуття любові і взаємоповаги один до одного. Шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб існує лише формально і його збереження суперечить її інтересам.

Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Крім того, ОСОБА_3 має статус інваліда дитинства. Просить суд розірвати шлюб, визначити місце проживання сина - ОСОБА_3 з нею, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки його заробітку (доходу), але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Теперик О.В. позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 24.12.2020 року заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить суд розгляд справи проводити у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 04 серпня 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1253.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, не ведуть спільного господарства, отже шлюб існує формально.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 1 ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Матеріали справи не містять таких доказів, які б свідчили про наявність виняткових обставин, зокрема про аморальну поведінку позивача, відсутність можливості матеріально забезпечити дитину, приймати участь у її вихованні.

Наведені вище правові норми та інші обставини справи свідчать про можливість позивача забезпечувати нормальний всебічний розвиток дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов`язків по відношенню до дитини.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави, а судові витрати в розмірі 1 681,60 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 110, 112, 141, 150-151, 180, 181, 183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 82, 141, 263- 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 серпня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1253 - розірвати.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки його заробітку (доходу), але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 в прибуток держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук