Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3351/21
У Х В А Л А

09.09.2021 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Турок Б.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградів заяву адвоката Продан О.В. в інтересах ОСОБА_1 про надання розстрочки на виконання судового наказу по цивільній справі №299/3351/21,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Продан О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розстрочку виконання судового наказу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29.07.2021 р. справа № 299/3351/21 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Заяву мотивує тим, що ухвалою Виноградівського районного суду від 08.07.2021 року у справі №299/3099/21 ОСОБА_2 було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Підставою такого судового рішення стало застосування судом положень п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України відмова у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Аналогічне застереження (роз`яснення) було надано ОСОБА_2 при винесенні Виноградівським районним судом вже згаданої ухвали від 08.07.2021 року у справі №299/3099/21.

Однак за тим 14.07.2021 року ОСОБА_2 повторно звертається до суду в порядку наказного провадження з аналогічною заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Але при зверненні до суду у рамках цього наказного провадження стягувач допустила зловживання власними процесуальними правами та приховала наявність судового процесуального рішення щодо предмету спору.

29.07.2021 року Виноградівським районним судом у справі №299/3351/21 за заявою ОСОБА_2 «Про видачу судового наказу про стягнення аліментів» було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь заявниці аліментів на утримання дитини (сина) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підстава видачі наказу у справі №299/3351/21 - вимога про стягнення аліментів па дитину у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів (ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України).

06.08.2021 року боржником ОСОБА_1 в порядку ч.8 ст.170 ЦПК України подано заяву про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами. На даний час ця заява прийнята до розгляду та відповідно до ухвали від 10.08.2021 року у справі №299/3351/21 перебуває у провадженні Виноградівського районного суду.

У той же час 26.08.2021 року ОСОБА_1 у мобільному застосунку «Дія» у розділі «Виконавчі провадження» було виявлено інформацію про наявність виконавчого провадження, в якому він має статус боржника. Аналогічні відомості підтверджуються відкритими даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, згідно яких 12.08.2021 р старшим державним виконавцем Виноградівського відділу ДВС Вагнер Н.І. за заявою ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження №66479820 з примусового виконання наказу, виданого Виноградівським районним судом у справі №299/3351/21.

У цьому розрізі питання окремо слід зазначити, що у порушення вимог ч.1 CT.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов старшого державного виконавця Вагнер Н.І. у рамках вказаного виконавчого провадження до відома боржника доведено не було, ним не отримувались, а копія постанови про відкриття виконавчого провадження мала спрямовуватись боржнику виключно рекомендованим поштовим відправленням.

Згідно положень ч. 1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Фактично на даний час виконавче провадження №66479820 відкрито та здійснюється на підставі судового наказу, який був виданий Виноградівським районним судом внаслідок умисних протиправних дій стягувача та є предметом судового оскарження (перегляду). Порушення старшим державним виконавцем Вагнер Н.І. прямих та чітких вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» позбавило боржника врегулювати таку ситуацію раніше або в інший спосіб.

Відповідно до ч. ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно положень ч.1 ст.ЗЗ Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Під відстрочкою виконання рішення розуміється перенесення строку його виконання на новий строк, визначений судом. Виконання рішення може бути перенесено і на певний термін, який може визначатися вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно п.6 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Учасники процесу у судове засідання не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 08.07.2021 року у справі №299/3099/21 ОСОБА_2 було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини. Стягувачу роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Однак ОСОБА_2 повторно звернулася до суду в порядку наказного провадження з аналогічною заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

29.07.2021 року Виноградівським районним судом у справі №299/3351/21 за заявою ОСОБА_2 «Про видачу судового наказу про стягнення аліментів» було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь заявниці аліментів на утримання дитини (сина) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.08.2021 року боржником ОСОБА_1 в порядку ч.8 ст.170 ЦПК України подано заяву про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами. На даний час ця заява прийнята до розгляду та відповідно до ухвали від 10.08.2021 року у справі №299/3351/21 перебуває у провадженні Виноградівського районного суду.

Відповідно до ст. 435 ЦК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як слідує із змісту клопотання на обґрунтування щодо розстрочення виконання рішення суду заявник зазначає, що стягувач зловживаючи своїми процесуальними правами повторно, всупереч вимогам процесуального закону звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу і таким чином ввівши в оману суд.

У свою чергу суду вказана обставина відома не була і за наслідками розгляду було винесено оскаржуваний судовий наказ.

У подальшому заявник звернувся до суду про скасування вказаного судового наказу. Однак стягувачем звернуто наказ до виконання.

Тому заявник просить відстрочити виконання судового наказу. виданого Виноградівським районним судом 29.07.2021 року у справі №299/3351/21, до перегляду такого судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно частин 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України,за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Даючи оцінку доводам заяви, суд зазначає наступне.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст.435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Таким чином, підставою для відстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про відстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Проаналізувавши доводи заяви про відстрочення виконання рішення суду, зважаючи на вимоги ст.435 ЦПК України, враховуючи те, що заявник звернувся до суду з заявою про відстрочку до закінчення строку виконання рішення, беручи доводи заявника, суд вважає, що такі є мотивованими та грунтються на вимогах закону.

Керуючись ст.435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Продан О.В. в інтересах ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду задоволити.

Відстрочити виконання судового наказу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29.07.2021 р. справа № 299/3351/21 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів з моменту набрання даною ухвалою законної сили до перегляду такого судового рішення за ново виявленими обставинами, але не більше ніж один рік з дня ухвалення такого рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий В. В. Леньо