справа № 361/5027/16-ц
провадження № 8/361/9/21
У Х В А Л А

02 березня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі №361/5027/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Татаринцева Євгенія Анатоліївна про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири та скасування реєстрації,

установив:

У жовтні 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла заява позивача ОСОБА_1 про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами.

Заявник зазначав, що позовні вимоги були обґрунтовані тим, що позивачу не надсилалась письмова вимога від іпотекодержателя, відповідно до ст.35 ЗУ «Про іпотеку».

Під час розгляду справи позивач зазначав, що вимога TOB «КК Гарант» від 05.01.2016 р. направлялась 21.01.2016 р. нотаріусом Татаринцевою Є.А. на адресу, за якою позивач не мешкає і не зареєстрований з червня 2008 року.

Копія вимоги від 05.01.2016 р. була надана до матеріалів справи в судовому засіданні 05.12.2016 р. представником TOB «КК «Гарант» Голубом М.В.

Відповідно лише у грудні 2016 року позивачу стало відомо про зміст вимоги.

Після ознайомлення зі змістом вимоги від 05.01.2016 р., позивач 03.02.2017 р. надав суду письмові пояснення щодо неналежного направлення повідомлень, у яких зазначив, що з червня 2008 року зареєстрований і постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 3.3.11 кредитного договору №27/10-7211 від 05.12.2006 р., позичальник ОСОБА_1 зобов`язаний протягом п`яти робочих днів повідомляти банк про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені, та інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов`язань за цим договором, з наданням відповідних документів, що підтверджують такі зміни.

Позивач у квітні 2008 року звертався до банку щодо тимчасового отримання з подальшим поверненням оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру для здійснення реєстрації нового місця проживання. У червні 2008 року повернув банку документи, повідомив про зміну адреси, надав паспорт з відміткою про нове місце реєстрації місця проживання, з якого працівниками банку була зроблена копія.

Підтвердженням того, що банк був повідомлений про фактичну адресу місця проживання позивача і прийняв таке повідомлення належним є вимога про виконання договірних зобов`язань вих. №27/277 від. 05.03.2012 р. направлена банком за адресою: АДРЕСА_2 .

В запереченнях проти позову третьої особи приватного нотаріуса Татарицевої Є.А. зазначено, що вимога направлялась на фактичну адресу місця проживання позивача, вказану в кредитному та іпотечному договорах ( АДРЕСА_3 ).

Відповідач ТОВ «КК Гарант» зазначило, що повідомлення направлялось позивачу на адресу, вказану в кредитному договорі і що в подальшому жодних повідомлень про зміну адреси проживання позивач не надавав, зважаючи на що дана адреса й являлась адресою, на яку надсилалась кореспонденція.

16.05.2018 р. позивач подав суду заяву щодо виконання ухвали від 18.07.2017 р. про витребування доказів, у якій зазначив, що в абз. 2 п.4 оспорюваного договору купівлі-продажу квартири є посилання на довідку з місця проживання сім`ї та прописки від 17.03.2016 р. (день укладення оспорюваного договору) №129, видану ОСББ «СДС - Співдружність дружніх сусідів».

На запит позивача ОСББ «СДС - Співдружність дружніх сусідів» листом №03-11 від 03.11.2017 р. повідомило, що вищезгадана довідка з місця проживання сім`ї та прописки від 17.03.2016 р. №129 не формувалась і не видавалась.

Щодо даної обставини відповідачами та третьою особою ОСОБА_4 жодних пояснень та заперечень суду не було надано.

Отже, позивач вважає, що довідка ОСББ є підробленою і такою, що не містила інформації про зареєстрованих у спірній квартирі осіб. А саме, що згідно довідки у спірній квартирі ніхто не зареєстрований і не проживає.

За фактами підроблення Звіту оцінки квартири та довідки ОСББ Броварським відділом Національної поліції проводиться досудове розслідування в КП №0003939 за ознаками ч.3 ст. 358 ККУ.

15.09.2020 р. потерпілий у вказаному КП ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами кримінального провадження та отримав письмовий дозвіл слідчого в порядку ст. 222 КПК на подання до матеріалів справи №361/5027/16-ц копії довідки ОСББ «СДС» №129.

Дані докази були отримані слідством на виконання ухвали слідчого судді Броварського міськрайонного суду про тимчасовий доступ до матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення ОСОБА_4 оспорюваного договору купівлі-продажу квартири.

Згідно отриманої слідством довідки ОСББ від 01.03.2016 №129, яка наявна в матеріалах нотаріальної справи, позивач та третя особа ОСОБА_3 проживали та були зареєстровані за адресою спірної квартири: АДРЕСА_4 .

У спірному договорі купівлі-продажу довідка ОСББ датована 17.03.2016 р., хоча насправді 01.03.2016 р.

Також, у довідці ОСББ зазначено, що вона видана гр. ОСОБА_1 , хоча він її не замовляв і не отримував. Отже, позивачу невідомо у який спосіб і ким вона була отримана і надана нотаріусу. В той же час у вказаній довідці ОСББ зазначені правдиві відомості щодо адреси реєстрації та місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . І ця довідка наявна в матеріалах нотаріальної справи.

Отже, відповідачам та нотаріусу на день укладення спірного договору 17.03.2016 р. була відома адреса місця проживання та реєстрації позивача.

Відповідно, для дотримання вимог ст.35 ЗУ «Про іпотеку», відповідач ТОВ «КК «Гарант» або нотаріус мали повторно направити позивачу вимогу на адресу, за якою він дійсно проживає. Але цього зроблено не було.

Таким чином є підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Посилаючись на викладене, заявник просив суд переглянути за нововиявленими обставинами рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2018 року по справі №361/5027/16-ц, скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити, визначити порядок виконання судового рішення відповідно до нової редакції ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Сич О.Ю. заявлені вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача ТОВ «Колекторська компанія «Гарант», треті особи: ОСОБА_3 та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Татаринцева Є.А. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року та постановою КЦС у складі Верховного Суду від 04 грудня 2019 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Колекторська компанія «Гарант», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Татаринцева Є.А. про визнання недійсним договору купівліпродажу квартири та скасування реєстрації відмовлено в повному обсязі.

Підставою для звернення до суду із цією заявою стала довідка ОСББ «СДС» №129 від 17.03.2016 р., надана за письмовою згодою слідчого після тимчасового доступу до нотаріальної справи на виконання ухвали слідчого судді Броварського міськрайонного суду Телепенько А.Д. від 13.04.2020 р. (справа №361/2935/19), яка містить відомості про місце проживання та реєстрації позивача, що свідчить на думку заявника про порушення товариством вимог ст. 35 ЗУ «Про іпотеку».

Згідно відповіді ОСББ «СДС-Співдружність дружніх сусідів №03-11 від 03.11.2017 р., довідка з місця проживання сім`ї та прописки у квартирі №123 від 17.03.2016 р. №129 ОСББ «СДС - Співдружність дружніх сусідів» не формувалась та не видавалась (а.с.90 том ІІІ).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Верховний Суд в постанові від 04 грудня 2019 року по справі 361/5027/16-ц зазначив: «Та обставина, що ОСОБА_1 не отримав повідомлення про намір іпотекодавця звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іншій особі не має наслідком визнання вказаного договору недійсним, а може виступати підставою для відшкодування цим особам завданих збитків (стаття 38 Закону України «Про іпотеку»). Колегія суддів також враховує, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження повідомлення іпотекодавця про зміну місця проживання, оскільки вимога про погашення боргу з повідомленням про реалізацію предмета іпотеки була направлена на адресу позичальника, вказану у іпотечному та кредитному договорах».

Підставою для перегляду судового рішення є саме істотні для справи обставини, що не були встановлені судом.

Матеріали справи містять довідки ОСББ «СДС» (а.с.117 том І та а.с.237 том І), відповідно до яких позивач був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_5 . Однак, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди виходили з тих обставин, що не отримання іпотекодавцем вимоги про намір іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки не має наслідком визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Також суди зазначали, що вимога направлялась на адресу, зазначену в кредитному та іпотечному договорах, а відповідно до п.п. 3.3.11. кредитного договору - позичальник (позивач) зобов`язаний протягом п`яти робочих днів повідомляти банк (товариство) про зміну адреси, однак позивач не надав підтвердження виконання даної умови договору, у зв`язку з чим товариство направило вимогу на адресу, яку зазначав саме позивач.

Зважаючи на зазначене, обставина на яку посилається позивач як на підставу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, не є істотною, оскільки жодним чином не впливає на рішення суду, позивач здійснює переоцінку доказів, що відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України - не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові ВС від 27 червня 2019 року у справі №541/2460/16-ц.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Із пунктів 27, 28 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі №69529/01 «Праведная проти Росії» (Pravednaya v. Russia) та пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06 грудня 2005 року у справі № 19960/04 «Попов проти Молдови» (Popov V. Moldova) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру («Пономарьов проти України», №3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Зважаючи на викладене, заява ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є безпідставною та задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Щодо вимог відповідача ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Фахівцем у галузі права, який надає відповідачу по даній справі правничу допомогу у цій справі є представник адвокат Сич О.Ю., що підтверджується, актом від 15.02.2021 р. про обсяг наданої правової допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги від 19.07.2018 р. та додаткового договору №1 від 23.07.2018 р., квитанцією про оплату №78258910 від 15.02.2021 р. та ордером адвоката.

Відповідно до вказаного акту, адвокат Сич О.Ю. надавав відповідачу правничу допомогу по даній справі як під час судового розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, так і поза межами суду, що полягала: - у ознайомленні з матеріалами заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі №361/5027/16-ц - 2 години 12.02.2021 р., що в грошовому еквіваленті, виходячи з розрахунку: 1 година = 50 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати на день надання правової допомоги, складає 6000 гривень, - у аналізі наявних матеріалів, доказів, вивченні та складанні правової позиції, аналізі судової практики, підготуванні відзиву на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами - 2 години 15.02.2021 р., що в грошовому еквіваленті, виходячи з розрахунку: 1 година = 50 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати на день надання правової допомоги, складає 6000 гривень, - представницька дія, пов`язана із розглядом цивільної справи №361/5027/16-ц (участь в судовому засіданні) Броварський міськрайонний суд Київської області, що відбудеться 02.03.2021 р. - 1 години, що в грошовому еквіваленті, виходячи з розрахунку: 1 година = 50 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати на день надання правової допомоги, складає 3000 гривень.

Позивач ОСОБА_1 просив суд визнати недостатніми та недостовірними докази оплати відповідачем ОСОБА_2 за надання правової допомоги у справі №361/5027/16-ц та відмовити в їхньому відшкодуванні.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи та значення справи для сторони, кількість судових засідань, присутність на них адвоката відповідача, а також тривалість судових засідань, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач має право на часткове відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260, 353, 354, 423, 424 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі №361/5027/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Татаринцева Євгенія Анатоліївна про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири та скасування реєстрації - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С.Сердинський