Справа № 372/3593/21
Провадження № 2-1778/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 грудня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Литвинюк Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представником позивача вказує, що між представником ПАТ «Альфа банк» та відповідачем 26.06.2008 року був укладений кредитний договір згідно якого позичальнику було надано кредит в розмірі 49998,96 доларів США. Цього ж дня, між ЗАТ «АЛЬФА БАНК» та ОСОБА_1 з метою забезпечення належного та своєчасного виконання зобов`язань за Кредитним договором укладено договір поруки №490080134-П. Зважаючи на неналежне виконання своїх обов`язків за Кредитним договором; АТ «АЛЬФА-БАНК», звернувся-до суду. Так, рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській Фінансовий Союз» від 04.11.2014 року за № 3384-1/1032/14, з ОСОБА_2 стягнуто на користь АТ «АльфаБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 1550224,02 грн. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.04.2015 року «ПАТ «Альфа-Банк» видано виконавчий документ на виконання Рішення Третейського суду - про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ „Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором - 1550224,02 грн., судові витрати у вигляді витрат по сплаті Третейського збору - 400 грн.. Проте, АТ «АЛЬФА-БАНК» користуючись своїм правом, має намір стягнути частину заборгованість за тілом Кредиту в розмірі 20000,00 дол. США.. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості та сплачений судовий збір.

В судове засідання представник позивача не з`явився направивши суду заяву про слухання справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить суд задовольнити позовні вимоги, постановивши заочне рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа в судове засідання не з`явився хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

26.06.2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого позивач надав вказаному відповідачу кредит в сумі 49998 дол. США..

Цього ж дня, між ЗАТ «АЛЬФА_БАНК» та ОСОБА_1 з метою забезпечення належного та своєчасного виконання зобов`язань за Кредитним договором укладено договір поруки №490080134-П.

Відповідно до п.п. 5.1 Договору поруки Поручитель підтверджує, що він повністю ознайомлений з умовами Основного договору та обов`язками Боржника за ним.

Зважаючи на неналежне виконання своїх обов`язків за Кредитним договором; АТ «АЛЬФА-БАНК», звернувся-до суду. Так, рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській Фінансовий Союз» від 04.11.2014 року за № 3384-1/1032/14, з ОСОБА_2 стягнуто на користь АТ «АльфаБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 1550224,02.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.04.2015 року`ПАТ «Альфа-Банк» видано виконавчий документ на виконання Рішення Третейського суду - 'про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ „Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором - 1550224,02 грн., судові витрати у вигляді витрат по сплаті Третейського збору - 400 грн..

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ПК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 цього Кодексу).

Відповідно до частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 СК України визначено, що майно,, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, .є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина перша статті 21 СК України визначає шлюбом сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Так, положення статті 60 СК України свідчать, про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно із частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно,одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України)

За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свободой інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тлумачачи закон підчас його застосування до конкретних правовідносин, суд повинен керуватися як завданням судочинства так і загальними засадами цивільного законодавства, серед яких, зокрема, визначені справедливість, добросовісність та розумність.

Отже, при вирішенні спору про порядок виконання колишнім подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, якщо питання про поділ цих зобов`язань не було зі згоди кредитора вирішене при поділі спільного майна цього подружжя, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном.

Якщо один із колишнього подружжя в повному обсязі виконав зобов`язання, то він у порядку частини першої статті 544 ЦК України має право на зворотну вимогу (регрес) до іншого з подружжя у відповідній частині.

Положення статті 60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Враховуючи викладене, наявні підстави для стягнення з Відповідача частини заборгованості 20000.00 дол.США за тілом кредиту за Кредитним договором, що станом на

18.12.2020 року становить 70 363,44 дол.США (не включаючи пеню) з яких: - 45885,34 дол.

США за тілом кредиту та 24478,10 дол. США за відсотками, як такої що перебувала в

зареєстрованому шлюбі із Третьою особою, та була обізнана із відповідним правочином, та

погоджувалась із його укладенням, та кошти було отримано в інтересах сім`ї

Тому суд вважає позовні вимоги правомірними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вимоги позивача про стягнення з відповідач 8081 грн.85 коп. судового збору, які були сплачені позивачем, суд вважає необхідним задовольнити, оскільки ці витрати були понесені позивачем внаслідок неправомірної відмови відповідача від виконання зобов`язання по договору і пов`язаним з цим зверненням до суду. Дані вимоги відповідають ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19, 76, 259, 263-264,282 ЦПК України, ст. 16,509, 525, 526, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» частину заборгованості за тілом кредиту в сумі 20000 дол. США..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 8081 грн. 85 коп..

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому повне заочне рішення не було йому вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.М.Зінченко