Справа № 700/117/16-ц
Провадження № 2/698/75/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 р.

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Триліс Я.О.,

представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Катеринопіль заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» Батюка О.О. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА», Товариства з обмеженою відповідальністю «Даш-Бент Інвест» про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Катеринопільського районного суду Черкаської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА», Товариства з обмеженою відповідальністю «Даш-Бент Інвест» про визнання протиправними дій.

Рішенням Катеринопільського районного суду від 24.04.2019 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано неправомірними (незаконними) дії ТОВ «Даш-Бент Інвест», ПАТ «Дашуківські бентоніти» (в особі ОСОБА_2 , повноваження якого як голови Правління відкликано 30.10.2015 року) щодо організації підготовки та проведення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Дашуківські бентоніти», призначених на 18.02.2016, 19.02.2016,25.02.2016,26.02.2016.

04.07.2019 року представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» - Батюком О.О. в порядку ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви Батюком О.О. зазначено про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі № 700/117/16-ц, згідно якого просить відмовити у позові ОСОБА_1 та стягнути з останнього на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13150 грн.. На підтвердження своїх вимог заявником надано копії рахунків від 30.05.2019 року № 7 та від 31.05.2019 року № 288.

Ухвалою Катеринопільського районного суду від 31.07.2019 року у задоволенні клопотання Батюка О.О. було відмовлено у повному обсязі. 05.12.2019 року постановою Черкаського апеляційного суду вказану ухвалу суду було скасовано з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою від 06.05.2020 року Верховний суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 закрив, оскільки постанова Черкаського апеляційного суду від 05.12.2019 року не підлягає касаційному оскарженню.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 проти задоволення вказаної вище заяви ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» заперечив у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що надання правової допомоги у справі № 700/117/16-ц здійснювалось адвокатом Батюком О.О., в той час, як оплату за надану правову допомогу проведено на рахунок фізичної особи підприємця Батюка О.О .. З посиланням на правову позицію висловлену Вищим господарським судом України в постанові від 15.11.2016 року у справі № 908/105/16, представник позивача вважає, що вище наведені обставини свідчать про те, що витрати, понесені ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» на оплату послуг ФОП « Батюк О.О. » не є витратами на послуги адвоката та, відповідно не є судовими витратами. Також зазначив, що рішення суду 24.04.2019 року

ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» представника в судове засідання не направила, про час і місце судового розгляду було повідомлено належним чином (25.01.2021 р.), що підтверджується рекомендованим листом №149.

Інші учасники - ПАТ «Дашуківські бентоніти» (03.02.2021 р.) та ТОВ «Даш-Бент Інвест» (25.01.2021 р.) були повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, але представників в судове засідання не направили. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З позовної заяви ОСОБА_1 від 12.02.2016 року вбачається, що змістом прохальної частини останньої є вимога позивача визнати неправомірними (незаконними) дії ТОВ «Даш-Бент Інвест», ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА», ПАТ «Дашуківські бентоніти» (в особі ОСОБА_2 , повноваження якого як голови Правління відкликано 30.10.2015 року) щодо організації підготовки та проведення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Дашуківські бентоніти», призначених на 18.02.2016, 19.02.2016,25.02.2016,26.02.2016.(т.1 а.с.6-9)

З договору про надання правової допомоги та представництво інтересів в суді від 28.04.2016 року № 28/04-16 вбачається, що його укладено між ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» та адвокатом Батюком О.О..(т.7а.с.47)

З платіжних доручень від 06.07.2018 р. № 30, від 01.07.2016 року № 45, від 08.07.2016 року № 77, від 07.12.2016 року № 55, від 26.12.2016 року № 51, від 13.01.2014 року № 12, від 08.12.2017 року № 38, від 18.04.2018 року № 17 та від 16.05.2018 року № 29 вбачається, що згідно вказаних платіжних документів ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» перерахувала фізичній особі підприємцю Батюку О.О. кошти в сумі 8390 грн. за надання правових послуг та компенсацію вартості проїзду до місця розгляду справи (т.7а.с.56-60)

Згідно пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2ст. 137 ЦПК України).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Статтями 26,27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04.

Також суд враховує правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у цивільній справі справа № 372/1010/16-ц згідно з яким склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, у вказаній вище постанові ВС підсумовує, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відмовляючи у стягненні витрат на правову допомогу адвоката, суд враховує, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються обставини здійснення ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» оплати послуг за надання правової допомоги в зазначеному розмірі, саме в якості оплати послуг адвоката Батюка О.О. та безпосередньо адвокату Батюку О.О., оскільки оплата таких послуг за зазначеним договором була здійснена ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» на користь отримувача - ФОП Батюк О.О. , про що свідчать досліджені судом платіжні доручення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зазначені витрати не є витратами на професійну правничу допомогу та, відповідно не є судовими витратами в розумінні ст.137 ЦПК України.

Крім того, суд визнає, що відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» не надано розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують заявлений обсяг та вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, а тому відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи в суді.

Щодо ухвалення додаткового рішення суд визнає, що при ухваленні рішення від 24.04.2019 року у мотивувальній частині рішення суд встановив причетність відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» до організації зборів акціонерів, які в подальшому були визнані судом незаконними, однак визнав дії останнього - суто формальними, виконаними за вказівкою інших відповідачів і такими, що не призвели до порушення прав позивача, та з огляду на наведене визнав ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» - неналежним відповідачем. При цьому судом було задоволено вимоги позивача у тому обсязі, який визначено у позовній заяві останнього, а саме: визнано неправомірними (незаконними) дії ТОВ «Даш-Бент Інвест», ПАТ «Дашуківські бентоніти» (в особі ОСОБА_2 , повноваження якого як голови Правління відкликано 30.10.2015 року) щодо організації підготовки та проведення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Дашуківські бентоніти», призначених на 18.02.2016, 19.02.2016,25.02.2016,26.02.2016. Отже, виключення судом ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» з кола відповідачів не призвело до зменшення чи збільшення обсягу заявлених та задоволених судом позовних вимог.

Таким чином існування певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, як підстави для ухвалення додаткового рішення під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення судом не встановлено.

Отже, твердження ТОВ «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» про існування певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, що згідно з вимогами ст. 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення спростовується дослідженими судом доказами.

Інших, передбачених ч. 1 ст.270 ЦПК України підстав для ухвалення додаткового рішення судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви Батюка О.О. про ухвалення додаткового рішеннята з цих підстав відмовляє останньому у задоволенні вказаної заяви.

Керуючись ст.ст. 83, 126, 141,259, 260, 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА» - Батюка О.О. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕЛЬТА», Товариства з обмеженою відповідальністю «Даш-Бент Інвест» про визнання протиправними дій - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Головуючий суддя О.І. Баранов