233 № 233/1296/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Левчук О.О.,

при секретарі судового засідання - Рамазанової В.Х.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

відповідачки - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу №233/1296/21 за позовною заявою:

ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

до

ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

Обставини справи:

29.03.2021 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідачки, ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до повноліття дитини.

Свою правову позицію обґрунтовує тим, що він з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.08.1990 року. Шлюб між сторонам розірвано 30.10.2015 року за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. В порушення ст.ст.180-182 Сімейного кодексу України, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28.04.2021 провадження по цивільній справі відкрито та призначено судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 28.05.2021 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка заявлені вимоги не визнала, посилаючись на те, що вона ніде не працює, хворіє, але в силу своїх можливостей надає матеріальну допомогу сину - покупає йому різні речі. Останні два місяці вона забирає сина до себе, він проживає у неї та ночує.

Вислухавши пояснення сторін по справі, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.08.1990 року по 30.10.2015 рік, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 23.08.1990р. (а.с.2) та копією рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.10.2015 року (справа №233/5792/15-ц) про розірвання шлюбу (а.с.45).

Від спільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09.12.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.3).

Відповідно до довідки Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №9 Костянтинівської міської ради №33 від 10.08.2021р. (а.с.58), ОСОБА_3 навчається в 6 класі.

Відповідно до характеристики наданої В.о. директора школи Барвінченко О.В. та класного керівника ОСОБА_6 (а.с.59), ОСОБА_3 навчається в Костянтинівській ЗОШ №9 з першого класу. За час навчання виявив середній рівень знань. … Хлопчик виховується батьком. Він приділяє значну увагу вихованню дитини, та створює належних житлово-побутових умов. Постійно слідкує за виконанням домашнього завдання та його успішністю Батько адекватно реагує на звернення класного керівника, постійно відвідує батьківські збори. Мати хлопця не відвідує школу, не зверталася до класного керівника, не цікавиться навчанням сина.

Вимоги позивача також підтверджуються довідкою про склад сім`ї, з якої вбачається, що дитина мешкає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8), також з ним проживає його донька ОСОБА_9 та онук ОСОБА_10 .

Позивач ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 , про що останній повідомив у судовому засіданні.

Відповідно до довідки про доходи №3007 7102 5760 7013 від 26.02.2021р. виданої Головним управлінням ПФУ в Донецькій області (а.с.4а), ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за вислугу років, розмір пенсії за період з 01 лютого 2020р. по 31 січня 2021р. складає 64387,56грн.

Відповідно до довідки про доходи №344/01 від 11.08.2021р. виданої МКП «Комунтранс» Костянтинівської міської ради (а.с.60), ОСОБА_11 працює в Міському комунальному підприємстві «Комунтранс» Костянтинівської міської ради на посаді «обліковець абонентського відділу» та отримує заробітну плату, розмір якої за період з липня 2020р. по червень 2021р. становить 40695,18грн.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Вимоги ст.12 ч.6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно вимог ст.ст.150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України і в ст.180 Сімейного кодексу України, якою встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно з ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому засіданні, дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала, але останні два місяця намагається в силу своїх матеріальних можливостей надавати (а.с.46, 47, 62-66).

Аналізуючи матеріальне становище дитини, виходячи з наданих суд доказів, суд приходить до висновку, що дитина потребує допомоги матері.

Суд позбавлений можливості проаналізувати стан здоров`я дитини, бо таких відомостей суду позивач не надав.

Відповідачка будь-яких документі про отримані доходи суду не надала, в судовому засіданні пояснила, що вона працює неофіційно та отримує мінімальну заробітну плату; надала суду відомості про свій стан здоров`я (а.с.61), тому суд вважає, що вона може надавати допомогу своєму сину.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідачки, є законними, з урахуванням майнового становища сторін по справі, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідачки аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає, що цей розмір аліментів буде сприяти забезпеченню потреб дитини.

Розглядаючи питання про час з якого присуджуються аліменти, суд відповідно до ст.191 ч.1 СК України, де йдеться про те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, суд вважає, що початок стягнення аліментів з відповідача повинен бути з 29.03.2021 року, тобто з дня пред`явлення позову.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі ст.430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 454,00грн. в доход держави.

Керуючись ст.ст.10, 12, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 183, 184, 191 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3 ), уродженки м. Родинське Донецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_4 ), уродженця м. Костянтинівка Донецької області, аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29.03.2021 року та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_3 ), уродженки м. Родинське Донецької області в доход держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесяти чотирьох) гривень 00коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення суду виготовлено 10.09.2021 року.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду О.О. Левчук