Справа № 635/7150/20
Провадження № 2/635/390/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, третя особа: ПрАТ Страхова компанія «ВУСО»,

представник ОСОБА_1 адвокат Трет`якова Тетяна Юріївна, яка діє на підставі ордеру серії ХВ № 000109 від 05 березня 2021 року,

представник ОСОБА_3 адвокат Мельнік Руслан Васильович, який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1048235 від 19 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

позивачі звернулися до суду з позовом, вимоги за яким уточнили та остаточно просять стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 20834,41 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 40000,00 гривень; також стягнути з відповідача на користь позивачів витрати на проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 1700,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог, посилалися на те, що 16 квітня 2020 року о 09:20 навпроти будинку № 15 за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Савченка відбулася дорожньо-транспортна подія за участю автомобіля Hyundai Sonata, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Харківського районного суду Харківської області від 13 травня 2020 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, як, винну особу у вчиненні дорожньо-транспортної події, яка відбулася 16 квітня 2020 року; постанова суду набрала законної сили 26 травня 2020 року та ніким не оскаржувалась. В результаті вказаної ДТП транспортний засіб BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження, чим останній завдано матеріальну шкоду в загальному розмірі 39024,09 гривень. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ СК «ВУСО» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 140295202 від 11 липня 2019 року. Страховою компанією ПрАТ СК «ВУСО» відшкодовано ОСОБА_1 шкоду, завдану відповідачем, в розмірі 18189,68 гривень. Невідшкодованою залишилась шкода в розмірі 20834,41 гривень, яка підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача, як особи, яка є винною у вчиненні ДТП, що відбулася 16 квітня 2020 року. Також підлягають стягненню з відповідача витрати на оплату праці оцінювача у сумі 1700,00 гривень. Крім того, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 , який має право керування автомобілем BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазнав суттєвої моральної шкоди, розмір якої з урахуванням характеру, ступеню та тривалості вирішення спору він оцінюю в сумі 40000,00 гривень та пов`язує з наступними обставинами. ОСОБА_2 використовував вказаний транспортний засіб в повсякденному житті, а особливо для того, щоб в умовах пандемії гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 та введеними урядом України карантинними заходами перевозити малолітню дитину та дружину на ізоляцію з м. Харкова до м. Мерефа. У зв`язку з тим, що на час пошкодження та ремонту автомобіля він вибув з особистого користування, ОСОБА_2 був вимушений взяти в оренду інший автомобіль, за що сплатив 3122,28 гривень; в інший час, звертався до послуг таксі, а також вживав додаткові заходи для забезпечення перевезення родини транспортом інших осіб, а не своїм. Внаслідок аварії та відсутності згоди відповідача на відшкодування збитків у добровільному порядку позивач ОСОБА_2 поніс непередбачені грошові витрати на оплату експертизи та ремонт автомобілю. Внаслідок судових процесів з приводу наведеного суттєво змінився звичайний життєвий устрій позивача ОСОБА_2 , раніше пов`язаний з інтенсивною працею по забезпеченню потреб своєї родини. За вказаних обставин позивачі змушені звернутися до суду з позовом.

29 жовтня 2020 року позивачі подали суду заяву про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі повернуто позивачам.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2020 року відкрито провадження по справі.

28 грудня 2020 року позивачі звернулися до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просили вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Hyundai Sonata, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , або заборонити власнику автомобіля ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо зміни реєстрації права власності на вказаний автомобіль чи виконувати щодо нього інші дії до розгляду справи по суті.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі повернуто позивачам.

15 квітня 2021 року відповідач подав відзив, в якому частково заперечував проти задоволення вимог позивачів та вказав наступне. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. З огляду, на вищесказане, саме страхова компанія зобов`язана сплатити позивачам суму матеріальної шкоди в розмірі, що встановлена у звіті про оцінку вартості відновлювального ремонту або в сумі фактично понесених позивачами витрат на відновлювальний ремонт, величину якої повинен довести саме позивач, надавши акти виконаних ремонтних робіт з відповідних СТО. Позивачами не було надано до суду докази, що підтверджують фактичні витрати на ремонт автомобіля. Також, позивачем не надано доказів понесення моральних страждань саме на суму 40 000 грн, з огляду на те, що відповідач, визнав свою вину у вчиненій ДТП, був притягнутий до адміністративної відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства, постійно підтримував зв`язок з позивачем і розуміє, що ситуація, що сталася є досить не приємною для позивачів, вважає що сума моральних збитків в 1000,00 гривень є розумною та справедливою в розрізі даних правовідносин.

01 червня 2021 року позивачі подали суду письмові пояснення, в яких підтримали уточнені позовні вимоги в повному обсязі та вказали наступне. Відповідно до норм чинного законодавства, страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, тому розмір шкоди, що розрахована страховиком збільшилась з урахуванням витрат на відновлення товарної вартості автомобіля BMW 525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Таким чином, розмір позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 20834,05 гривень складається з витрат на відновлення товарної вартості автомобіля BMW 525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 15 054,25 грн. та витрат на відновлюваний ремонт, вартість якого складає 23 969,48 гривень, з яких страхова компанія відшкодувала 18189,68 гривень, до стягнення залишилась сума в розмірі 5779,80 гривень.

01 червня 2021 року представник відповідача - ОСОБА_4 подав суду заяву про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів.

07 липня 2021 року позивачі подали суду відповідь на відзив, в якій підтримали заявлені уточнені позовні вимоги в повному обсязі та пояснили наступне. Відзив відповідача на позов являє собою перелік нормативних актів, які і без цього відомі суду. Будь-яких доводів щодо обґрунтування своєї позиції про невизнання позову в частині стягнення матеріальної шкоди, відповідачем не наведено. При цьому, відповідач наводить аргументи, які співпадають з позицією позивачів, тобто фактично визнає правильність і законність заявлених позовних вимог щодо необхідності відшкодування в загальному порядку шкоди особою, яка завдала шкоду у випадку, коли цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але мають місце законодавчо встановлені обмеження щодо відшкодування шкоди страховиком, зокрема у випадку відшкодування втрати товарної вартості транспортного засобу. В своїх письмових поясненнях по справі, позивачі зазначили, що сума позовних вимог складається з тих витрат, стягнення яких зі страховика не передбачена законом. Окремо вказали, що страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, тому розмір шкоди, шо розрахована страховиком збільшилась з урахуванням витрат на відновлення товарної вартості автомобіля BMW 525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Отже вимоги позивачів в частині стягнення суми на відновлення товарної вартості автомобіля узгоджуються з позицією відповідача, викладеною ним у відповіді на позов. Позивачі не приймають заперечення відповідача щодо стягнення моральної шкоди, оскільки розмір моральної шкоди не регламентується жодним нормативно-правовим актом, є суб`єктивним критерієм та залежить від конкретних обставин, сприйняття її (шкоди) потерпілим та поведінки винної особи. На думку позивачів, визначення ОСОБА_3 розміру моральної шкоди в сумі 1000,00 гривень є неправомірним, таким чином він намагається уникнути відповідальності.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2021 року прийнято до розгляду уточнений позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПрАТ Страхова компанія «ВУСО»; встановлено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору строк п`ятнадцять днів із дня вручення даної ухвали для надання пояснень щодо позову. У зазначений строк третя особа має право надати пояснення щодо позову, які повинні відповідати вимогам ч. ч.3-6 ст. 178, ст. 181 ЦПК України; встановлено строк для надання відповіді учасниками справи на пояснення третіх осіб п`ять днів з моменту отримання пояснень.

26 серпня 2021 року представник ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» надав суду письмові пояснення, в яких вказав, що 16 квітня 2020 року о 09:20 навпроти будинку № 15 за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Савченка, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Hyundai Sonata, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався заднім ходом, не впевнився в безпечності та допустив наїзд на автомобіль BMW 525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.п. 10.1, п. 10.2, п.10.9 ПДР України, внаслідок чого автомобіль BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Відповідальність водія транспортного засобу Hyundai Sonata, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 140295202. При прийнятті рішення щодо виплати страхового відшкодування або про відмову у здійсненні виплати страховик має керуватися законодавством, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно наданого позивачем акту виконаних робіт №АР000002647 від 15 травня 2020 року та фіскального чеку №12335 від 27 травня 2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 18189,70 гривень. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «ВУСО» 14 травня 2020 року здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ОСОБА_1 у розмірі 15058,75 гривень, а 15 червня 2020 року здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 3130,93 гривень. Поданий позивачем звіт №66/05/20 від 30 травня 2020 року про оцінку вартості відновлювального ремонту є лише попереднім оціночним документом в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу; кінцеву вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу підтверджує акт виконаних робіт №АР000002647 від 15 травня 2020 року. ПрАТ «СК «ВУСО» здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок потерпілої особи саме на підставі акту виконаних робіт №АР000002647 від 15 травня 2020 року, а тому останнім виконано свій обов`язок по сплаті страхового відшкодування на рахунок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у повному обсязі.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлені уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала заявлені уточнені вимоги свого довірителя, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково з підстав викладених у відзиві.

Представник ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» в судове засідання не з`явився, в свої письмових пояснення вказав про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши заяву представника третьої особи, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 16 квітня 2020 року о 09:20 навпроти будинку № 15 за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Савченка відбулася дорожньо-транспортна подія за участю автомобіля Hyundai Sonata, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Харківського районного суду Харківської області від 13 травня 2020 року (справа № 635/2470/20), 16 квітня 2020 року о 09:20 навпроти будинку № 15 за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Савченка ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Hyundai Sonata, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався заднім ходом, не впевнився в безпечності та допустив наїзд на автомобіль BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив п. 10.1, п. 10.2 Правил дорожнього руху України, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження; за вказаних обставин ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень. Постанова суду набрала законної сили 26 травня 2020 року.

Судом також встановлено, що в результаті ДТП, що сталася 16 квітня 2020 року транспортному засобу BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 спричинені механічні пошкодження, чим власнику транспортного засобу ОСОБА_1 , завдано матеріальний збиток на суму 39024,09 гривень, про що свідчать дані звіту № 66/05/20 від 30 травня 2020 року про оцінку вартості відновлювального ремонту, наданого ФО-П ОСОБА_6 .

Власником пошкодженого транспортного засобу BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована ОСОБА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 19 травня 2018 року.

Транспортний засіб Hyundai Sonata, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахований у ПрАТ «СК «ВУСО» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 140295202 від 11 липня 2019 року.

ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ОСОБА_1 14 травня 2020 року у розмірі 15058,75 гривень та 15 червня 2020 року здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 3130,93 гривень, про що свідчать дані страхових актів, наданих ПрАТ «СК «ВУСО» № 2027794-1 від 14 травня 2020 року та № 2027794-2 від 15 червня 2020 року відповідно.

В якості доказів суду надано:

звіт № 66/05/20 від 30 травня 2020 року про оцінку вартості відновлювального ремонту, наданого ФО-П ОСОБА_6 , за даними якого 08 травня 2020 року ФО-П ОСОБА_6 проведено оцінку транспортного засобу BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП, яка відбулася 16 квітня 2020 року та надано висновок про економічну доцільність відновлення КТЗ, що досліджувалась, оскільки вартість його ремонту є меншою за ринкову вартість ідентичних непошкоджених КТЗ того ж року випуску; визначено ринкову вартість автомобіля BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 578200,00 гривень; вартість відновлювального ремонту в розмірі 23969,84 гривень; страта товарної вартості в розмірі 15054,25 гривень та вартість матеріального збитку в розмірі 39024,09 гривень;

договір про виконання робіт по незалежній оцінці № 66/05/20, укладений 08 травня 2020 року між ОСОБА_1 (Замовник) та суб`єктом оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_6 (Виконавець), відповідно до умов якого останній зобов`язався виконати роботи по експертній оцінці автомобіля BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а замовник зобов`язалася сплати вартість робіт з оцінки в розмірі 1700,00 гривень;

акт прийому-передачі виконаних робіт по незалежній оцінці від 30 травня 2020 року, за даними якого суб`єкт оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_6 надав, а ОСОБА_1 прийняла послуги з незалежної оцінки за договором про виконання робіт по незалежній оцінці № 66/05/20 від 08 травня 2020 року та сплатила вартість послуг в розмірі 1700,00 гривень;

акт виконаних робіт № АР000002647 від 15 травня 2020 року, за даними якого ТОВ «Баварія Моторс» виконала кузовний ремонт автомобіля BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на замовлення ОСОБА_1 на загальну суму 18189,68 гривень.

Також суду надано: інформація Регіонального сервісного центу ГСЦ МВС в Харківській області № 31/20-3243 від 23 грудня 2020 року; фотографії транспортного засобу BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; копія квитанції № 12335 від 27 травня 2020 року на загальну суму 18189,70 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно положень ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 зазначеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до положень ст. 36.1. Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Пунктом 2.4 Методики визначено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено судом, ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» визначила розмір страхового відшкодування у зв`язку з виниклою ДТП в розмірі 18189,70 гривень та виплатило позивачу ОСОБА_1 вказану суму, що підтверджується матеріалами справи, і остання не заперечувала факт її отримання, у зв`язку із чим зменшила позовні вимоги на цю суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

На відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону, згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом.

Разом із тим, як встановлено судом, ПрАТ «СК «ВУСО» 14 травня 2020 року здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ОСОБА_1 у розмірі 15058,75 гривень, а 15 червня 2020 року здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 3130,93 гривень.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного.

Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

У зв`язку із зазначеним, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, не припинилось виконанням, проведеним належним чином (статті 599 ЦК України), і особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 21.02.2018р. по справі 760/19377/15-ц (провадження № 61-2211св18).

Суд критично оцінює думку відповідача про те, що позивачка ОСОБА_1 мала отримати страхове відшкодування від страхової компанії та не приймає її до уваги, оскільки розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування, при цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Враховуючи, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної події, яка мала місце 16 квітня 2020 року визнано відповідача та внаслідок вказаної ДТП автомобілю BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 спричинена матеріальна шкода в загальному розмірі 39024,09 гривень, з яких вартість відновлювального ремонту в розмірі 23969,84 гривень та втрата товарної вартості вказаного транспортного засобу в розмірі 15054,25 гривень; вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу відшкодована ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» на підставі акту виконаних робіт в розмірі 18189,70 гривень, тому не відшкодована сума втрати товарної вартості автомобіля BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 15054,25 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , а позов в цій частині вимог задоволенню.

В задоволенні вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача суми матеріальної шкоди в розмірі 5780,16 гривень суд відмовляє за недоведеністю вимог, при цьому виходить з того, що суду не надано доказів на підтвердження того, що відновлювальний ремонт автомобіля BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 не завершено та розмір вартості незавершеного ремонту складає саме цю суму.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно з п. 5 цієї постанови Пленуму згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи, що внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль BMW 525, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , право на управління яким має відповідач ОСОБА_2 , який за вказаних обставин зазнав певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати транспортний засіб за його прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобіля, витрати часу на відновлення порушеного права, тому він має право на відшкодування заподіяної моральної шкоди, яка з урахуванням вимог розумності та справедливості компенсації, а не покарання відповідача за його неправомірні дії, що не відповідало б засадам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України складає 2000,00 гривень та частково задовольняє вимоги позивача ОСОБА_2 .

На підставі ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи наявність в матеріалах справи договору про виконання робіт по незалежній оцінці № 66/05/20 від 08 травня 2020 року та акту прийому-передачі виконаних робіт до нього, а також приймаючи до уваги часткове задоволення позову про стягнення суми матеріальної шкоди, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 витрати на оплату послуг з незалежної оцінки в розмірі 1700,00 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст. 993, ч. 1 ст. 1166; ч. 1 ст. 1191 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 15054 (п`ятнадцять тисяч п`ятдесят чотири) гривні 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок та суму витрат на проведення незалежної оцінки в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 23 грудня 1998 року Красноградським РВ УМВС України в Харківській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ПрАТ Страхова компанія «ВУСО», , місцезнаходження: місто Київ, вулиця Казимира Малевича, 31.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2021 року.

Суддя О.М. Пілюгіна