Справа № 2/593/337/2021
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Бережанський районний суд Тернопільської області
"02" грудня 2021 р.

в складі: головуючого судді: Німко Н.П.
при секретарі: Олексів О.Б.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , відповідача Військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсним протоколу №17 від 08 листопада 2019 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в частині зняття з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 , скасування п.2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2019 року №244 в частині зняття з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 , зобов`язання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 , -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обгрунтування позовної заяви зазначив: 08 листопада 2019 року житлова комісія військової частини НОМЕР_1 прийняла рішення, оформлене протоколом №17, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 , яким зняла з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 11 листопада 2019 року прийнято наказ №244, згідно п.2 якого знято з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 . Вказане рішення та п.2 наказу від 11.11.2019 року №244 позивач вважає незаконними та такими, що порушують його право на житло. Зазначає, що він зарахований на квартирний облік військової частини НОМЕР_1 з 01.09.2006 року в загальну чергу і в першочергову чергу так як на час зарахування на квартирний облік мав статус учасника бойових дій. Він є учасником бойових дій, інвалідом війни 2 групи, брав участь миротворчих місіях на території країн Косово (2003-2004 рр) та Ліберія (2006-2007рр) та брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в штабі Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Вислуга його років у Збройних Силах становить 20 років 01 місяць. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.04.2019 року №8-РС позивача звільнено у запас за пунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2019 року №76 позивача з 04 квітня 2019 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та зазначено, що постійним або службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України він не забезпечений. Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію. Зазначає, що згідно п.З Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Відповідно до п.29 вкаазаного Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно- експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла. Пунктом 30 Порядку передбачено випадки зняття військовослужбовців з обліку, проте пункт 30 Порядку не містить такої підстави для зняття з обліку, як звільнення військовослужбовця з військової служби в запас. Відповідно до п.4 Розділу II Інструкції основною формою роботи житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є засідання (збори). Засідання (збори) є правочинними, якщо на них присутні більше ніж 2/3 членів комісії. Рішення приймається відкритим голосуванням за умови 50 % загальної кількості членів житлової комісії плюс 1 голос. Однак, із оскаржуваного рішення житлової комісії військової частини вбачається, що відкритого голосування не проводилось. Посилаючись на те, що зняття його з житлової черги є незаконним та таким, що істотно порушує його конституційні права, оскаржуваний наказ суперечить нормам частини першої статті 12 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, пункту 3 Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1086, позивач просив його вимоги задовольнити.
У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та здійснити розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача житлової комісії військової частини НОМЕР_1 у підготовче судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; подано заяву, в якій позов визнано в повному обсязі, просять його задоволити, а розгляд справи провести за відсутності їх сторони.

Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 у підготовче судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; подано заяву, у якій позов ОСОБА_1 визнано, просять задовольнити у повному обсязі, судові засідання провести за відсутності представника військової частини.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги заяви учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 року за № 1020/32472, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, згідно з п. 4 якої військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Судом встановлені такі факти.

Позивач ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік військової частини НОМЕР_1 з 01.09.2006 року в загальну чергу та першочергову чергу.
Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 20 травня 2004 року Управлінням кадрів Західного оперативного командування.
Позивач є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 , виданим Управлінням соціального захисту населення Бережанської РДА 16.05.2019 року.
Позивач є ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_4 , виданим Тернопільським обласним військовим комісаріатом у червні 2019 року.
Позивач ОСОБА_1 брав участь миротворчих місіях на території країн Косово (2003-2004рр) та Ліберія (2006-2007рр) та брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в штабі Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою від 17.11.2017 року №276 та довідкою від 05.04.2019 року №179 виданими командиром військової частини НОМЕР_1 .
Вислуга років ОСОБА_1 у Збройних Силах становить 20 років 01 місяць.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.04.2019 року №8-РС позивача ОСОБА_1 звільнено у запас за пунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2019 року №76 позивача ОСОБА_1 з 04 квітня 2019 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та зазначено, що постійним або службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечений.
08 листопада 2019 року житлова комісія військової частини НОМЕР_1 прийняла рішення, оформлене протоколом №17, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 , яким зняла з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 позивача ОСОБА_1
11 листопада 2019 року прийнято наказ №244, згідно п.2 якого знято з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 позивача ОСОБА_1 .
Листом від 12 листопада 2019 року №3859/2 позивача повідомлено про те, що його знято з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 з 08 листопада 2019 року на підставі частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Зокрема ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 37 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно ст. 38 ЖК України встановлюється законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP.

Радою Міністрів УРСР від 11.12.1984 р. № 470 були затверджені Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP. Згідно п.10 цих Правил громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006р. було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтранеслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей ( п. 1 Порядку).

Згідно п.3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством ( п. 30).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п.30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 р.

Питання постановлення та зняття військовослужбовців з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов регулюються Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від З серпня 2006 р. N1081 (далі - Порядок), та Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 р. за № 1020/32472 (далі - Інструкція)
Згідно п.З Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам: їх сімей надається житло для постійного проживання.
Відповідно до п.29 Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно- експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Пунктом 30 Порядку передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі:
-поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;
-засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;
-звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;
-подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;
-в інших випадках, передбачених законодавством.
Пункт 30 Порядку не містить такої підстави для зняття з обліку як звільнення військовослужбовця з військової служби в запас.
Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 має вислугу на військовій службі 20 років 01 місяць, звільнений в запас за пунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Отже, вислуга років позивача у Збройних силах України становить 20 років 01 місяць.
Позивач зарахований на квартирний облік військової частини НОМЕР_1 з 01.09.2006 року в загальну чергу та першочергову чергу, оскільки на час зарахування на квартирний облік мав статус учасника бойових дій.
За час проходження служби позивач постійним або службовим житлом не забезпечувався.
Враховуючи те, що позивач має вислугу більше 20 років та звільнений не з підстав, що дають право для зняття з обліку, суд вважає, що він має право на отримання житла, а відтак і перебування на обліку до отримання ним житла, а тому заявлені вимоги є обгрунтованими і підлягають до повного задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Визнати недійсним протокол №17 від 08 листопада 2019 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в частині зняття з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 .
Скасувати п.2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11 листопада 2019 року №244 в частині зняття з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 .
Зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 .
Відомості про сторін у справі:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач житлова комісія військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Відповідач військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . Код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду
Тернопільської області Н.П.Німко