Провадження № 2-о/750/247/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Левченко А.С.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області,

в с т а н о в и в :

19 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження його діда ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Миколаївка Бердянського повіту Таврійської губернії Російської імперії, яке у 1939 році в результаті адміністративно-територіального поділу стало мати назву село Троїцьке Осипенського району Запорізької області Української РСР.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації прав щодо набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України».

Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити. При цьому заявник пояснив, що має на меті отримати громадянство України аби займатися підприємницькою діяльністю і для цього ним було здійснено державну реєстрацію та отримано картку платника податків в Головному управлінні ДФС в Чернігівській області.

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви та пояснив, що оскільки заявник не проживав на території України не менше п`яти років, то встановлення факту народження його діда на території, яка на даний час належить до території України, є єдиним способом набуття заявником громадянства України.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з відповіді Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області від 15.11.2021, ОСОБА_1 має підстави отримати громадянство України за територіальним походженням, відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», оскільки його дід народився на території України до 24.08.1991 (а.с. 45-47).

Абзацем першим частини 8 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

У заяві зазначено, що рідний дідусь заявника по батьковій лінії ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Миколаївка Бердянського повіту Таврійської губернії Російської імперії, яке у 1939 році в результаті адміністративно-територіального поділу стало мати назву село Троїцьке Осипенського району Запорізької області Української РСР. Проте, свідоцтво про народження дідуся було втрачено.

Згідно пункту 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України № 215 від 27.03.2001, у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до ІНФОРМАЦІЯ_2 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до копії паспорта заявника, він є громадянином республіки Білорусь (а.с. 8-12, 13-15).

Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.10.2021, виданого Відділом ЗАЦС Воложинського райвиконкому Мінської області, батьками ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Воложин, Воложинського р-ну, Мінської обл. є: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 17, 18, 19-20).

Відповідно до копії повторного свідоцтва серії НОМЕР_2 від 08.10.2021, виданого Відділом ЗАЦС Воложинського райвиконкому Мінської області, батьками ОСОБА_5 (батька заявника), який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Воложин, Воложинського р-ну, Мінської обл. є: ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . В графі «національність» ОСОБА_4 зазначено «українець» (а.с. 21, 22, 23-24).

Згідно архівних копій послужного списку і автобіографії із особової справи покійного дідуся заявника, наданої архівною службою військових сил Міністерства оборони Республіки Білорусь, вбачається, що старший лейтенант ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України, а саме на території Запорізької області, Осипенського району, село Троїцьке (а.с. 25-40).

Також, листом № 3/10515 від 05.11.2021 архівною службою військових сил Міністерства оборони Республіки Білорусь заявника було повідомлено, що копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 в особовій справі не має (а.с. 41).

Згідно відповіді Державного архіву Запорізької області № 01-32/Г-2881 від 20.10.2021, в метричній книзі церкви Святого Миколая с. Миколаївка Бердянського повіту Таврійської губернії за 1913 рік актовий запис про народження ОСОБА_4 відсутній. Документація церкви Святої Трійці с. Миколаївка Бердянського повіту Таврійської губернії за 1913 рік на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили. Згідно із довідником ОСОБА_8 «Запорізька область. Історико-георгафічний і топонімічний словник. Вип. 3 (Бердянський, Веселівський, Мелітопольський, Приазовський, Приморський, Чернігівський, Якимівський райони)», Запоріжжя, 2009, с. Троїцьке як самостійний населений пункт виникло у 1921 році, територію села склала Троїцька громада і Троїцька частина с. Миколаївка сучасного Бердянського району Запорізької області (а.с. 42).

Отже, відомості, вказані у послужному списку та автобіографії ОСОБА_4 про час та місце його народження, не підтверджені жодними належними доказами.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини другої ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення: встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи не містять належних та допустимих доказів щодо часу та місця народження діда заявника.

Крім того, станом на 11 квітня 1913 року не існувало населеного пункту с. Троїцьке, яке як самостійний населений пункт виникло у 1921 році, територію села склала Троїцька громада і Троїцька частина с. Миколаївка сучасного Бердянського району Запорізької області, що підтверджується архівною довідкою Державного архіву Запорізької області № 01-32/Г-2881 від 20.10.2021.

Разом з тим, станом 11 квітня 1913 року (за твердженням заявника час народження його діда) ще не існувало Української Народної Республіки (утворилася 20 листопада 2017), а тому встановлення факту народження покійного діда заявника 11 квітня 1913 року на території села Миколаївка Бердянського повіту Таврійської губернії Російської імперії не породжує юридичного наслідку для заявника для набуття громадянства відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України».

Жодних доказів на підтвердження того, що дідусь заявника постійно проживав на територіях, що входили на момент його народження або під час його постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), суду не надано.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення заяви суд не вбачає.

Керуючись статтями 258, 259, 273, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя