1Справа № 335/1696/18 2/335/29/2021
РІШЕННЯ
17 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Фоміної Л.О.,
представників позивача Котелевського К.В., Смірнова О.Л.,
представника відповідача 2 адвоката Шилова С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «Страхове товариство «Домінанта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Луг Інвест», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди,
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27.11.2017 року, водій ОСОБА_2 (у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків на підставі трудового договору з ТОВ «Луг Інвест), керуючи транспортним засобом «Hyundai Santa Fe», державний номер НОМЕР_1 , який є власністю ТОВ «Луг Інвест», рухаючись у м. Запоріжжя по пр. Соборному в напрямку бул. Шевченка, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2018 року, водія ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні цієї ДТП та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постанова набула чинності.
ОСОБА_1 вважає, що відповідачем по справі мають бути ТОВ «Луг Інвест», як власник автомобіля та роботодавець ОСОБА_2 , а також Товариство з обмеженою відповідальності «Страхове товариство «Домінанта» як страхова компанія, що застрахувала цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», державний номер НОМЕР_1 .
Зазначає, що згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04.01.2018 року, що зроблений на підставі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04.01.2018 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , без фізичного зносу вузлів та деталей складає 145 583,43 грн, які, разом з витратами на проведення експертизи 1 700,00 грн., витратами на відправку повідомлення телеграфом 350,00 грн, просить покласти на відповідачів.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 23.02.2018 року, відкрито провадження по справі, справу прийнято до розгляду суддею Шалагіновою А.В.
ТОВ «Луг Інвест» наданий відзив на позовну заяву, де визнає той факт, що водій ОСОБА_2 є співробітником товариства, керував належним товариству автомобілем «Hyundai Santa Fe», державний номер НОМЕР_1 , та скоїв ДТП під час виконання трудових обов`язків. Однак, просить відмовити у позові, посилаючись на те, що заявлена сума відшкодування не підтверджена належними доказами, сума є необґрунтованою та явно завищеною. Вважає, що наданий Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04.01.2018 року є необґрунтованим. В подальшому, на спростування вказаного звіту ТОВ «Луг Інвест» надана рецензія від 22.06.2018 року, з якої вбачається, що звіт про оцінку не відповідає вимогам нормативно-правових документів, є неякісним та таким, що не може бути використаним.
23.05.2018 року позивачем уточнено позовні вимоги, про що подано заяву, в якій позивач просила стягнути з відповідача-1 суму страхового відшкодування у розмірі 76 702,00 грн., з відповідача-2 завдану шкоду у розмірі 69 881,43 грн. з урахуванням франшизи 1 000,00 грн., витрати на проведення експертизи 1 700,00 грн., витрати на відправку повідомлення телеграфом 350,00 грн., та з обох відповідачів судові витрати зі сплати судового збору 1486,33 грн.
09.08.2018 року в порядку повторного автоматичного розподілу, з підстав закінчення терміну повноважень судді Шалагінової А.В., справа передана на розгляд судді Ходька В.М.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2018 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського наукова-дослідного інституту судових експертиз, з метою визначення вартості матеріального збитку та відновлювального ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT CC», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 27.11.2017 року.
06.06.2019 року на адресу суду від судового експерта надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судової автотоварознавчої експертизи по цивільній справі № 260-19 від 04.06.2019 року. Неможливість обґрунтована тим, що автомобіль повністю відновлено після дорожньо-транспортної пригоди.
У зв`язку із закінченням строку відрядження судді Ходька В.М., справу передано на автоматизований розподіл для визначення іншого судді.
Згідно автоматизованого розподілу справу передано 07.09.2020 року для розгляду судді Макарову В.О.
В судовому засіданні представники позивача наполягали на задоволенні позовних вимог з мотивів, що викладені в позовній заяві. Також, зазначили, що розмір заподіяних збитків підтверджений належними та допустимими доказами, що не спростовано іншими учасниками справи. Зі страхової компанії слід стягнути вартість заподіяних збитків, з урахуванням фізичного зносу деталей, решту з ТОВ «Луг Інвест», як з особи, з якою ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах на момент ДТП. Вказали, що надана ТОВ «Луг Інвест» рецензія на звіт про оцінку є безпідставною, та такою, що спростовується поясненнями оцінювача, які долучено в матеріали справи.
Представник ТОВ «Луг Інвест» проти позовних вимог заперечив у повному обсязі, звернув увагу суду, що наданий звіт про оцінку є неналежним доказом. Посилається на долучену в матеріали справи рецензію від 22.06.2018 року на звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04.01.2018 р., як на документ, що спростовує визначений розмір збитків та підтверджує неналежність цього звіту в якості доказу.
Представник ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» до суду не з`явився, незважаючи на те, що суд неодноразово надсилав повідомлення про виклик, конверт з яким повертався за закінченням терміну зберігання. При вирішенні питання про розгляд справи без участі страхової компанії, суд виходить з того, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України визначено, що однієї з основних засад (принципом) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Враховуючи тривалий час розгляду дійсної справи, протягом якого ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» неодноразово виклалась, і через неявку якого розгляд відкладався, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі цього відповідача.
Третя особа ОСОБА_2 , до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить у позові відмовити.
Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення учасників процесу, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
27.11.2017 року, водій ОСОБА_2 (у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків на підставі трудового договору з ТОВ «Луг Інвест), керуючи транспортним засобом «Hyundai Santa Fe», державний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Луг Інвест», рухаючись у м. Запоріжжя по пр. Соборному в напрямку бул. Шевченка, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_1 ..
Факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ТОВ «Луг Інвест» та виконання ним в момент ДТП трудових обов`язків підтверджується наявними матеріалами справи (копія наказу про прийняття на роботу, трудової книжки, посадової інструкції, подорожнього листа від 27.11.2017 року), та визнається ТОВ «Луг Інвест» у своєму відзиві.
Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні цієї ДТП та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постанова набула чинності.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Цивільно-правова відповідальність водія «Hyundai Santa Fe», державний номер НОМЕР_1 застрахована на підставі полісу АК № 4169040 у ТОВ «Страхове товариство «Домінанта».
Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04.04.2018 року, що зроблений на підставі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04.01.2018 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 без фізичного зносу вузлів та деталей складає 145 583,43 грн. Вартість завданих збитків складає 76 702,00 грн. Також, позивачем понесені витрати на проведення експертизи 1 700,00 грн. та витрати на відправку повідомлення телеграфом 350,00 грн.
Суд вважає необґрунтованими заперечення ТОВ «Луг Інвест» щодо неналежності звіту з оцінки як доказу, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
За вимогами ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд звертає увагу, що наданий у матеріали справи звіт про оцінку містить інформацію про предмет доказування і не одержаний з порушенням законом.
Звіт про оцінку про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04.01.2018 року за своїм правовим характером є звітом про оцінку майна, вимоги до якого встановлюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.
Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до частини другої статті 32 цього Закону оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.
Дослідивши звіт про оцінку, що наданий позивачем, суд прийшов до висновку, що він відповідає вимогам ст. 4, 5, 6, 12, 15, 18, 22 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Він складений за результатами безпосереднього дослідження пошкодженого автомобіля професійним оцінювачем, діяльність якого полягає у визначенні, зокрема, розміру завданих збитків в таких ситуаціях.
Те, що висновок (звіт) про оцінку професійного оцінювача є достатнім і належним доказом для ухвалення рішення про відшкодування збитків підтверджується, зокрема, і постановою Верховного Суду від 26.06.2018 року по справі № 323/4500/14-ц, якою залишено в силі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 11.08.2015 року.
Суд враховує, що позивач телеграмою повідомляла відповідачів щодо проведення оцінки, а тому їм було надане право бути присутніми під час оцінки та висловити свої зауваження, якщо такі були.
Крім того, як вже зазначено, судом була призначена експертиза щодо визначення вартості завданих збитків, проведення якої стало неможливими через відновлення пошкодженого транспортного засобу.
Обґрунтованих доводів щодо того, що оцінювачем було порушено методику чи порядок проведення дослідження не наведено. Будь-яких обґрунтованих доказів, що спростовують вказану у висновку суму не надано.
Надана рецензія не спростовує звіт про оцінку і обґрунтовано спростована оцінювачем ОСОБА_3 у своїх поясненнях, що є матеріалах справи.
Як вбачається зі змісту звіту про оцінку, вартість відновлювального ремонту складається з вартості ремонтно-відновлювальних робіт 10 000,00 грн., вартості необхідних для ремонту матеріалів 12 580,88 грн. та вартості складових КТЗ, що підлягають заміні 123 002,55 грн.
Аналізуючи наданий звіт про оцінку, суд приходить до висновку, що розмір завданих збитків у розмірі 76 702,00 грн. є результатом застосування до вартості складових КТЗ, що підлягають заміні (123 002,55 грн.) коефіцієнту фізичного зносу вузлів та деталей у розмірі 1 0,56, що був розрахований оцінювачем на 9 ст. свого звіту.
За таких умов, розмір завданих збитків складає 123 002,55 грн. * 0,56 + 12 580,88 грн. + 123 002,55 грн. = 76 702,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За таких умов, суд приходить до висновку, що вартість відновлювального ремонту є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України.
Отже, оцінювачем пораховано завдані збитки з врахуванням фізичного зносу вузлів та деталей, що потребують заміни, тобто за умови, що при відновлювальних роботах будуть використані нові деталі, так і без такого зносу, тобто за умови, що при відновлювальних роботах будуть використані нові деталі.
В Законі України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі Методика).
Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.
Тому, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування.
Отже, страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу.
Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 31.05.2017 року по справі № 6-2969цс16.
За таких умов, ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» має виплатити позивачу 76 702 грн. завданих збитків.
Матеріали справи містять копію заяви позивача до ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» про здійснення страхової виплати, з доказами направлення та вручення, що залишена без виконання.
В такій ситуації, суд приходить до висновку, що 76 702,00 грн. завданих збитків слід стягнути з ТОВ «Страхове товариство «Домінанта».
Ця сума перебуває в межах страхової суми, оскільки відповідно до п. 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 року № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.12.2015 року № 3470 «Про внесення змін до розпорядження Держфінпослуг від 09.07.2010 року № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума за договором ОСЦВ власників наземних транспортних засобів: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, складає 100 000 гривень на одного потерпілого.
В свою чергу, згідно зі статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно з п. 14 Постанови № 4 від 01.03.2013 року ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, було використано нові вузли, деталі.
Узгоджується така позиція також і з постановою Верховного Суду від 10.10.2018 року по справі № 521/16/14-ц.
Статтею 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Враховуючи, що ОСОБА_2 , який є винуватцем ДТП і завданої шкоди, являється співробітником ТОВ «Луг Інвест», та виконував в момент ДТП трудові обов`язки, з ТОВ «Луг Інвест» слід стягнути різницю між страховою виплатою і фактичним розміром шкоди, а також франшизу 1 000,00 грн., витрати на проведення експертизи 1 700,00 грн., витрати на відправку повідомлення телеграфом 350,00 грн, наявність яких підтверджена належним доказами:
(145 583,43 грн. - 76 702 грн.) + 1 000,00 грн. + 1 700,00 грн. + 350,00 грн. = 71 931,43 грн.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Хоча пункт 1 частини 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 10.05.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04).
Статтею 13 Конвенції передбачено право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
З огляду на встановлені судом обставини на підставі наявних матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 3, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
71 931 (сімдесят одну тисячу дев`ятсот тридцять одну) гривню 43 копійки.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354, ст. 355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 17.02.2021 року.

Повне судове рішення виготовлено 22.02.2021 року.

Суддя В.О. Макаров