Єдиний унікальний номер 317/2147/21
Провадження номер 2/317/897/2021
02.09.2021 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Громової І.Б.
при секретарі судового засідання Коваль В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який вона прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформила своїх спадкових прав. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, належним чином прийняв спадщину, відкриту після смерті матері, звернувшись з відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Щербина Г.Ю., в зв`язку з чим була відкрита спадкова справа. Однак, відповідно до постанови від 14.05.2021 року, виданої нотаріусом Щербиною Г.Ю. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок АДРЕСА_1 , тому що на спадкодавця при житті цей житловий будинок не був оформлений та зареєстрований належним чином. Посилаючись на те, що свої спадкові права на це спадкове майно позивач не має змоги оформити поза судовим порядком, тому він повинний був звернутися до суду.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Заярна М.А. не з`явились, від адвоката надійшла заява, в якій зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 вона підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу в їх відсутність.
Представник відповідача Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з`явився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є в рівних частках діти, батьки та дружина(чоловік) померлого.
Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується наданим суду свідоцтвом про її смерть, копія якого знаходиться в матеріалах справи.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , що підтверджується наданим суду свідоцтвом про його смерть, копія якого знаходиться в матеріалах справи.
Факт знаходження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі підтверджений наданою суду копією свідоцтва про їх одруження, копія якого знаходиться в матеріалах справи.
Судом встановлено, що на час смерті чоловіка ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_2 була зареєстрована з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до ст. ст. 548,549 ЦК УРСР являється підтвердженням фактичного прийняття спадщини.
Факт родинних відносин позивача з померлою матір`ю підтверджений наданим суду свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 , в якому в графі «мати» зазначена спадкодавець ОСОБА_2 .
Із матеріалів копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , наданої суду приватним нотаріусом Щербиною Г.Ю. вбачається, що ОСОБА_1 своєчасно та належним чином прийняв спадщину, відкриту після смерті матері, про що він надав нотаріусу відповідну заяву.
Однак, оформити спадкові права в нотаріальному порядку позивач не має можливості, тому, що йому 14.05.2021 року була видана нотаріусом Щербиною Г.Ю. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована тим, що право власності на спадковий житловий будинок АДРЕСА_1 не було оформлено належним чином на спадкодавця - ОСОБА_2 , тому позивач повинний звернутися до суду з цією позовною заявою.
Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.
Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок».
Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.
Вирішуючи питання щодо наявності у спадкодавця права власності на спадковий житловий будинок, необхідно встановити час та підстави виникнення такого права, а також належність правовстановлюючих документів спадкодавцю.
Правовідносини з забудови індивідуального житлового будинку ОСОБА_2 визначаються часом побудови 1980 рік ( побудований будинок разом з господарськими спорудами) були врегульовані нижченаведеними нормами права та підзаконними нормативними актами.
Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року встановлено, що кожний громадянин та кожна громадянка СРСР мають право купити або побудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок для чого здійснюється відвід земельних ділянок в безстрокове користування.
Відповідно до виписки із наказу №43 від 16.04.1968 року радгоспу «Кушугумський» вбачається, що ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка площею 0,12 га для будівництва будинку .
У відповідності до вказаного Указу Радою Міністрів СРСР від 26.08.1948 року прийнято Постанову, п. 2 якої визначено, що побудовані на відведених під будівництво індивідуальних житлових будинків земельних ділянках будинки є особистою власністю забудовників.
Таким чином, діюче у вказаний період цивільне законодавство передбачало право особистої приватної власності на таке майно як індивідуальний житловий будинок.
Таким чином, на 1980 рік ОСОБА_3 - чоловік спадкодавця набув право власності на зазначений будинок у встановленому законодавством України, в порядку що діяв на час набуття права власності і позивач, як їх спадкоємець, має право на його спадкування згідно закону.
Вищенаведені докази підтверджують ті обставини, що спірний житловий будинок був побудований у відповідності до діючих на вказаний час норм матеріального права та інших нормативно-правових актів загальної дії.
Однак, враховуючи те, що спірні правовідносини виникли до 01.01.2004 року ( тобто будинок побудований в 1980 році), згідно із ч. 6 ст. 86 ЦК УРСР відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.
За положеннями ст. 86 ЦК УРСР та ст.2 Закону України «Про власність» ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.
Відповідно до ст. 12 Закону України від 07.02.1991 року «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває права власності в тому числі на майно, одержане внаслідок успадкування.
Відповідно до ст. 49 зазначеного Закону володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.
Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об`єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім`я спадкодавця перешкоджає реалізації спадкових прав позивачу, а у позасудовому порядку він позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті матері з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 12,13, 76, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 529, 548,549 ЦК УРСР, ст. ст. 1216, 1218,1220, 1261, 1268 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 ) до Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ «А», загальною площею 68,4 кв. м, житловою площею 42,9 кв. м, службову прибудову літ. «а», літню кухню літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральню літ. «Г», душ літ. «Д», сарай літ. «Е», навіс літ. «Ж», гараж літ. «З», оглядову яму до літ. З, навіси літ. « И, К, Л», замощення 1, паркани № 1,2,3, водопровід №4, яму зливну №5.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя І. Б. Громова