Номер провадження: 22-ц/813/5118/21
Номер справи місцевого суду: 2/1519/6903/11
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М.,Цюри Т.В.

За участю секретаря - Ющак А.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2020 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА

Короткий зміст подання

03.08.2020 року до суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича щодо вирішення питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника - ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку площею 0,52 га, за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 181,2 кв.м.

Зазначає, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області перебуває виконавчий лист по сппаві № 1519/2-6903/11, виданий Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторінг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 657 222,98 грн та судових витрат 1700 грн, витрат на ІТЗ 120 грн.

Для погашення заборгованості за вищезазначеним виконавчим документом стягнення має бути звернуто на житловий будинок загальною площею 113.4 кв.м., житловою площею 58,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, 21085 від 03.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Іллічова Н.А. 03.12.2007 року зареєстрована в реєстрі за №21085 та земельну ділянку площею 0,52 га, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Іллічова Н.А. 03.12.2007 року зареєстрована в реєстрі за №21085.

Право власності боржника на вищезазначений житловий будинок зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 26.12.2007 року, реєстраційний номер майна: 16482218.

Разом з цим, право власності на земельну ділянку площею 0,52 га, за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований вищевказаний житловий будинок, в установленому Законом порядку за боржником - не зареєстровано, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного земельного кадастру.

Окрім того, земельна ділянка, яка належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу. посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Іллічова Н.А. 03.12.2007 року зареєстрована в реєстрі за №21085, не має кадастрового номеру, що унеможливлює передачу арештованого нерухомого майна боржника на примусову реалізацію за допомогою системи реалізації арештованим майном ДП «СЕТАМ».

За загальним правилом наявність кадастрового номера є істотною умовою для відчуження та реєстрації речових прав на земельні ділянки.

У своєму поданні приватний виконавець, також, просив зазначити в судовому рішенні, що воно є підставою для звернення до уповноважених органів Державного земельного кадастру для присвоєння земельній ділянці площею 0,52 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастрового номеру так як його відсутність унеможливлює передачу арештованого нерухомого майна боржника на примусову реалізацію за допомогою системи реалізації арештованим майном ДП «СЕТАМ».

Короткий зміст судового рішення.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2020 року в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - відмовлено

Відмовляючи у поданні приватного виконавця районний суд виходив з того, що предметом спору є стягнення грошових коштів, а не погашення заборгованості за рахунок предмета іпотеки.

Короткий зміст апеляційної скарги.

В апедяційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Одеської області КолечкаоДмитро Миколайович ставить питання про скасування ухвали суду та прийняття постанови про задоволення подання посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає про відсутність у боржника іншого майна та на те, що з 2012 року судове рішення не виконано. Вимоги процесуального закону регламентують вирішення питання про звернення стягнення на грошові кошти, що знаходяться на рахунках , та на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в встановленому законом порядку. Крім того посилається на те, що разом з житловим будинком звертається стягнення і на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті

В силу частини 2 ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Відповідно до ч.5 ст.258 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги приходить до наступного.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторінг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 657 222,98 грн та судових витрат 1700 грн, витрат на ІТЗ 120 грн.( а.с.60-61).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 червня 2013 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2012 року зщалишено без задоволення.

28.04.2020 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 1519/2-6903/11 виданий 22.11.2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторінг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 657 222,98 грн та судових витрат 1700 грн, витрат на ІТЗ 120 грн( а.с.96)

Відповідно до постанови про опис та арешт майна( коштів) боржника описано та накладено арешт на майно: житловий будинок , загальною площею 113,4 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 та земельну ділянку,площею 0,52 га, за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.100-101).

Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна ці обєкти обтяжені за договором іпотеки та на них накленено арешт ( а.с.110).

Відповідно до матеріалів спави виконавчий лист № 1519/2-6903/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторінг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 657 222,98 грн та судових витрат 1700 грн, витрат на ІТЗ 120 грн. виданий 22.11.2012 року.

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов';язковості виконання рішень, законності,диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження,співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (пункт 13 частина третя статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вирішуючи питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване, суд першої інстанції правильно звернув увагу, що державний виконавець не вчиняв інші передбачені законом заходи щодо виконання судового рішення.

При цьому, земельна ділянка право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку та відсутній кадастровий номер перебуває під іпотекою за договором іпотеки № HML-503/007/2007 від 03 грудня 2007 року .

За змістом ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним обов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У ч. 1 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

За змістом положень ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

З даних доказів суд першої інстанції встановив, що рішенням суду, за яким видано виконавчий лист, було стягнуто заборгованість за договором кредиту ML-503/007/2007; дане рішення не є рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виконавче провадження, в якому відбувались ті виконавчі дії, на які посилається державний виконавець, - виходячи виключно з поданих ним доказів - відкрито за виконавчим листом № 1519/2-6903/11 і у ньому виконується рішення про стягнення заборгованості, а не про звернення стягнення на іпотечне майно.

Таким чином, враховуючи, що виконавчі дії проводились на виконання рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, ане за рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, враховуючи, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що має місце звернення стягнення на предмет іпотеки за процедурою, прописаною в законі «Про іпотеку», а також враховуючи, що суд розглядає справу виключно на підставі поданих доказів не виходячи за їх межі, - то суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення подання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника боржника - ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку площею 0,52 га, за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 181,2 кв.м.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367,368,374, 375,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2020 року, без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

С.М.Сегеда

Т.В.Цюра