Номер провадження: 22-ц/813/7242/21
Номер справи місцевого суду: 496/3158/20
Головуючий у першій інстанції Драніков С. М.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

переглянувши справу №496/3158/20 за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 січня 2021 року у складі судді Дранікова С.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ «Акцент-Банк», звернувшись 7 серпня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір №SAMABWFC4 від 14 червня 2018 року, за яким отримано кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 46,80% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на порушення зобов`язань за договором, позивач АТ «Акцент-Банк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 за Договором №SAMABWFC4 від 14 червня 2018 року заборгованість станом на 6 липня 2020 року в загальній сумі 18573,84 грн. та судові витрати в сумі 2102,00 грн. (а.с.1-3).

Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 10 серпня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.23).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26 січня 2021 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за тілом кредиту в сумі 12352,71 грн., судові витрати в сумі 2102,00 грн., в решті вимог відмовлено за безпідставністю (а.с.34-37).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Акцент-Банк» на рішення суду.

В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення процентів і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вимог про стягнення процентів (а.с.40-41).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права полягає у помилковості висновку суду про безпідставність частини вимог.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

14 червня 2018 року ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в АТ «Акцент-Банк» підписав анкету-заяву, в якій зазначив про свою згоду з тим, що анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають Договір, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку у письмовому вигляді. Згідно анкети-заяви ОСОБА_2 зобов`язався в подальшому самостійно знайомитися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку.

На підставі укладеного у такий спосіб Договору №SAMABWFC4 від 14 червня 2018 року між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 , останнім отримано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

Згідно розрахунку за Договором №SAMABWFC4 від 14 червня 2018 року заборгованість станом на 6 липня 2020 року склала 18573,84 грн., з них: 12352,71 грн. заборгованість за кредитом; 6221,13 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). З підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, виникають зобов`язання (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

На підставі укладеного між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 . Договору №SAMABWFC4 від 14 червня 2018 року виникло грошове зобов`язання, що мало сторонами договору виконуватись належним чином, проте, фактично отримані та використані ОСОБА_2 кошти у добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуто, що мало наслідком звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості.

Судом першої інстанції задоволено позов в частині стягнення заборгованості за кредитом, рішення суду в цій частині вимог не оскаржено, тому, в силу визначених статтею 367 ЦПК України меж розгляду справи судом апеляційної інстанції рішення суду в цій частині не перевіряється.

Судом першої інстанції відмовлено в задоволенні вимог про стягнення процентів за безпідставністю вимог, з чим суд апеляційної інстанції не погоджується та, відповідно, приймає доводи апеляційної скарги щодо частини вимог з огляду на наступне.

ОСОБА_2 в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку.

З розрахунку заборгованості вбачається, що боржник користувався кредитом, а отже йому були відомі та зрозумілі Умови і Правила надання банківських послуг в А-Банку.

Укладений договір є договором оферти.

Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики передбачено частиною 1 статті 1048 ЦК України.

3 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) прийнято постанову щодо стягнення грошових коштів по договору приєднання, за змістом якої банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, якщо відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань .

У даному випадку вказана правова позиція застосуванню не підлягає, так як в справі наявний підписаний боржником ОСОБА_1 . Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та інше.

Підписавши Анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та Паспорт споживчого кредиту, ОСОБА_1 згідно статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

Паспорт кредиту оформлено у відповідності до Додатку №1 до Закону України «Про споживче кредитування».

Суд приймає правове обґрунтування вимог про стягнення процентів та констатує наявність підстав для задоволення заявлених банком вимог в частині стягнення процентів в сумі 6221,13 грн.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 16 грудня 2021 року не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; клопотань про відкладення розгляду справи не подано. Отже, розгляд справи завершується за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 січня 2021 року в справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати в частині відмови у стягненні процентів.

Позов акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині процентів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» () за Договором №SAMABWFC4 від 14 червня 2018 року заборгованість станом на 6 липня 2020 року по процентам в сумі 6221 грн. 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» () витрати на сплату за подання апеляційної скарги в сумі 3153 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2021 року

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова