Справа № 458/494/19 Головуючий у 1 інстанції: Кшик О.І.
Провадження № 22-ц/811/1076/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової і моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача майнову шкоду, пов`язану з витратами на лікування в розмірі 203 грн.; стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він із сім`єю проживає по АДРЕСА_1 . На відстані 300 метрів від них проживає батько його дружини ОСОБА_3 , який є людиною похилого віку і тому, вони з дружиною та дітьми приходять до нього допомагати по господарству. По сусідству з ОСОБА_3 проживає відповідач, у якого на городі знаходиться 9 вуликів з бджолами. 21.06.2019 року коли він з дружиною біля будинку батька на городі забирали сіно, бджоли налетіли на нього і покусали в голову. У лікарні йому встановили діагноз "алергічна реакція на укус бджоли". Позивач зазначає, що утримання пасіки відповідачем з порушенням вимог її розміщення та облаштування, завдало шкоди його здоров`ю, а також є перешкодою для організації повсякденного життя сім`ї. Інших пасік, які б знаходилися в безпосередній близькості до житлового будинку батька та межували з ним, немає.

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової і моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 180 грн. (сто вісімдесят гривень) завданої майнової шкоди та 1500 грн. (одну тисячу гривень) завданої моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 1007,60 грн. (одна тисяча сім гривень шістдесят копійок).

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції не врахував те, що виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 4160- 1800 не містить детального опису симптоматики та характеру захворювання. У справі не проведено та не призначено судово-медичну експертизу, а відтак діагноз «алергічна реакція на укус бджоли» не знайшов свого об`єктивного підтвердження. Зазначає, що положення «Порядку видачі ветеринарно-санітарного паспорта пасіки» та «Порядку реєстрації пасіки», затверджених спільним наказом Міністерства аграрної політики України та Української академії аграрних наук від 20.09.2000 року № 184/82 не містять обмежень у відстані розміщення пасіки від житлових будівель та заборони її розташування на присадибних ділянках. Пасічники, здійснюючи господарську діяльність у галузі бджільництва, мають право приймати з власної ініціативи будь-які рішення, що не суперечать законодавству України. Вважає, що позивачем не доведено належними доказами, що при розміщенні пасіки відповідачем порушено ветеринарно-санітарні правила, через що його ( ОСОБА_2 ) 21 червня 2019 року вкусила бджола і що це була бджола саме з пасіки ОСОБА_1 .

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні колегії суддів представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити, рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволення позову відмовити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 319 та статтею 293 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Фізична особа має право на належні, безпечні і здорові умови праці, проживання тощо.

Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За змістом ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Правила розведення, використання бджіл регулюються Законом України «Про бджільництво», Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини №9 від 30.01.2001р., Державними санітарними правилами планування та забудови населених пунктів, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996р. №173, Порядком реєстрації пасік, затвердженого Наказом міністерства аграрної політики України і Української академії аграрних наук №184/82 від 20.09.2000р.

Статтями 11, 12, 13, 15 Закону України «Про бджільництво» встановлено, що право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку, а також юридичні особи. Фізична або юридична особа з метою зайняття бджільництвом формує пасіку з бджолиних сімей, яка може мати підсобне приміщення, інвентар і обладнання та розміщується на відповідній земельній ділянці. Кількість бджолиних сімей, що може утримуватися юридичними та фізичними особами, не обмежується.

З метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Форма паспорта і порядок його видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил.

У розділі 1 «Вимоги щодо розміщення та облаштування пасік» Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30 січня 2001 року № 9, визначено, що територію стаціонарної пасіки огороджують, обсаджують плодовими деревами і кущами. Відведення земельних ділянок для розміщення такої пасіки необхідно погоджувати з органами державного управління з питань ветеринарної медицини і місцевими органами влади. При визначенні розміру площі під пасіку розраховують, що на одну гадану бджолину сім`ю потрібно 30 - 35 кв.м, залежно від способу розміщення бджіл. При розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл (п.1.3.).

При цьому, обмежень у відстані розміщення пасіки від жилих будівель та заборони її розташування на присадибних ділянках не встановлено нормами Закону України «Про бджільництво», Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30 січня 2001 року № 9, а також не обумовлено таких обмежень чи заборон Порядку видачі ветеринарно-санітарного паспорта пасіки та Порядку реєстрації пасік, затверджених спільним наказом Міністерства аграрної політики України та Української академії аграрних наук від 20 вересня 2000 року №184/82.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про бджільництво» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про бджільництво, відшкодовується в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Системний аналіз відповідних положень нормативно-правових актів, які регулюють зокрема, діяльність фізичних осіб щодо утримання бджіл, вказує на наявність обов`язку безпечного утримання встановлених індивідуальних пасік на присадибних ділянках.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 , а відповідач по сусідству з батьком дружини позивача - ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно акту епізоотичного обстеження від 21.06.2019 року у жителя с.В.Яблунька Турківського району Львівської області ОСОБА_1 знаходиться дев`ять бджолородин (вуликів). Дані бджолородини знаходяться в саду та обгороджені дерев`яною огорожею і знаходяться на віддалі трьох метрів до сусідньої огорожі, одинадцять метрів до сусіднього житлового будинку та тридцять метрів до власного житлового будинку.

Згідно відповіді на телефонне повідомлення ОСОБА_2 , наданої Турківським районним управлінням Головного Управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 21.06.2019 року за №40_2/44/1, було проведено обстеження пасіки жителя с.В.Яблунька - ОСОБА_1 . В результаті обстеження встановлено, що пасіка складається з 9 бджолосімей і розміщена на власній присадибній ділянці ОСОБА_1 . Пасіка розташована в саду, обсаджена багаторічними фруктовими деревами і обгороджена парканом висотою 1 м. Ветеринарно-санітарний паспорт на дану пасіку відсутній. Ст.15 Закону України "Про бджільництво", п. 1.3 Інструкції щодо попередження та ліквідації хворіб і отруєнь бджіл №9 від 30.01.2001 року визначено, що при розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м. для підвищення льоту бджіл, тому власнику пасіки рекомендовано встановити огорожу навколо пасіки заввишки не менше 2,5 м. для підвищення льоту бджіл.

За фактом спричинених укусів бджолами ОСОБА_2 звертався до Турківського відділення поліції.

Згідно відповіді Турківського відділення поліції Самбірського відділу поліції № 2506/01/58/19 від 21.06.2019 року у результаті проведеної перевірки встановлено, що даний факт відноситься до цивільно-правових відносин та заявнику рекомендовано звернутися до суду.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №4160-1800, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Турківської комунальної центральної районної лікарні з 21.06.2019 року у зв`язку з алергічною реакцією на укус бджоли. Виписаний з відділення - 22.06.2019 року.

Встановлено, що на лікування позивач поніс витрати в сумі 203 грн, що підтверджується квитанціями.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного утримання відповідачем пасіки позивач отримав ушкодження здоров`я в результаті укусу бджоди, чим йому було заподіяно майнову та моральну шкоду.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на обгрунтування підставності заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_2 надав виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 4160-1800, згідно якої останній поступив у стаціонар терапевтичного відділення Турківської КЦРЛ у зв`язку з алергічною реакцією на укус бджоли.

Однак, зазначена виписка не є належним та достатнім доказом у даній справі, оскільки не містить інформації про діагноз позивача - «укус бджоли», така виписка підписана не лікарем алергологом, діагноз встановлено не профільним спеціалістом, а лікарем терапевтом Топольницькою (прізвище зазначено нечітко), та така завірена печаткою терапевтичного відділення Турківської КЦРЛ.

Наведене спростовує висновок суду першї інстанції, що позивач звернувся за медичною допомогою саме внаслідок укусу бджоли, а не інших комах.

Крім того, з долученої в суді апеляційної інстанції представником апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_4 інформації вбачається, що неподалік господарства батька позивача ОСОБА_3 знаходяться також і інші пасіки, що належать ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що також спростовує доводи позивача про відсутність поблизу господарства ОСОБА_3 інших пасік.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не довів належними доказами, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому було завдано матеріальну та моральну шкоду.

З наведених мотивів рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п.1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової і моральної шкоди - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: О.М. Ванівський

О.Я. Мельничук