ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року м. Чернівці

справа № 725/1757/21

провадження №22-ц/822/773/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк І.Б.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення вартості необлікованих об`ємів природного газу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Стоцької Л.А.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення вартості необлікованих об`ємів природного газу.

Позовна заява обґрунтована тим, що між сторонами фактично виникли договірні відносини з приводу розподілу та споживання природного газу на підставі сплати рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Вказувало, що відповідно до Витягу з персоніфікованих даних побутового споживача природного газу, об`єкт газоспоживання відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ, а споживачу присвоєний ЕІС-код 56ХМ40А54864828N та особовий рахунок НОМЕР_1 .

За період з 01 липня 2015 року по 31 липня 2020 року на об`єкті використано 11 390,70 куб. м. природного газу. Окрім того, відповідачами проводилися платежі за фактично використаний ними природний газ та надавалась субсидія по сплаті за природний газ управлінням праці та соціального захисту населення.

Зазначало, що 11 вересня 2020 року відповідачам було надіслано повідомлення про чергову повірку встановленого в помешканні споживача лічильника газу, яка мала відбутися 23 вересня 2020 року з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. та запропоновано забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ для проведення робіт з демонтажу лічильника на періодичну повірку.

Так, 23 вересня 2020 року відповідач ОСОБА_2 відмовив представникам Оператора ГРМ у доступі до об`єкта споживання для проведення робіт з демонтажу лічильника на періодичну повірку, про що було складено акт про порушення №99/108 від 23 вересня 2020 року та в якому зроблено відмітку про відмову ОСОБА_2 від підписання даного акту.

Вказувало, що в акті про порушення та у повідомленні про вчинення порушення від 28 вересня 2020 року відповідачів було попереджено про те, що визначення об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням буде здійснено через 20 днів з дня складення акта про порушення, якщо протягом цього часу відповідачі не забезпечать доступ представникам АТ «Чернівцігаз» для демонтажу лічильника газу з метою проведення його періодичної повірки. Відповідно до відомості обходу останній показник був знятий у відповідачів 15 жовтня 2019 року.

27 жовтня 2020 року на засіданні комісії було розглянуто акт про порушення без участі відповідачів, у зв`язку з їх неприбуттям у засідання, за результатами якого було прийнято рішення про його задоволення повністю та складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу 1702, 21 куб. м., вартістю 8935, 93 грн.

Також, 27 жовтня 2020 року був складений окремий платіжний рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 8935,93 грн. та який був надісланий відповідачам рекомендованим листом разом з повідомленням про зміну встановленого режиму нарахування об`ємів розподіленого газу.

28 жовтня 2021 року відповідачам була надіслана досудова пропозиція, якою було запропоновано сплатити вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 8935,93 грн. в добровільному порядку або вирішити питання щодо можливості розстрочення вказаної суми, яка проігнорована відповідачами.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 15 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2020 року в сумі 8935,93 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 травня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 15 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2020 року в сумі 8935,93 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" судовий збір у сумі 2270, 00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачами не надано представникам Оператора ГРМ доступ до об`єкта споживача для проведення демонтажу лічильника для проведення періодичної повірки, що призвело до порушення строку проведення повірки лічильника газу, у зв`язку з чим позивач правомірно здійснив нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, без урахування показів лічильника.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дане рішення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Посилаються на те, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного провадження за відсутності у матеріалах справи відповідного клопотання, що свідчить про упередженість судді Стоцької Л.А. і порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції не виконав вимоги статей 264, 265 ЦПК України, а саме не вказав чи мали місце обставини, якими обґрунтовано заперечення відповідачів та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Зміст рішення суду першої інстанції складається тільки з доводів позивача і зовсім не містить заперечень та доказів відповідача. Не вказані норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Зазначають, що ні договору про надання послуг, ні жодних умов не отримували, ніколи не були споживачами послуг АТ «Оператор газорозподільної системи» «Чернівцігаз», не надавали персональних даних і дозволу на їх використання.

Суд першої інстанції прийняв до розгляду позовну заяву з порушенням частини 7 ст.177 ЦПК України, а саме без належним чином нотаріально посвідченої довіреності представника позивача.

Також у матеріалах справи відсутня ліцензія, якою надається право позивачу здійснювати господарську діяльність.

Крім того вказують, що суд першої інстанції вирішив спір не з тих підстав, на які послався позивач, а також до неналежних відповідачів.

Зазначають, що позивач намагається ввести суд в оману щодо строку повідомлення споживачів про проведення періодичної повірки лічильника газу вказуючи, що такого обов`язку чинним законодавством не передбачено.

Судом першої інстанції було порушено їхнє право на отримання правової допомоги, оскільки вони були не в змозі оплатити суму, яку їм назвав адвокат, вони звернулися за безоплатною допомогою до громадської організації та надали до суду клопотання про залучення до участі в якості представників двох її членів, однак судом було відмовлено у допуску вказаних представників, чим порушено ст.59 Конституції України.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи» «Чернівцігаз» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позиція апеляційного суду

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, застосовані норми права та встановлені обставини

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано статтею 714 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2494.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1875-ІV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоч у частині першій статті 19 Закону № 1875-ІV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Наведеними положеннями закону передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІV споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 21 Закону № 1875-ІV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Так, порядок укладання договору з постачання природного газу здійснюється відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827, та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1386/27831.

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів вважає, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» надано всі належні та допустимі докази, що підтверджують виникнення між сторонами фактичних договірних відносин із постачання природного газу, зокрема надано докази споживання відповідачами природного газу, а саме виписку банківських платежів із зазначенням показників лічильника та нарахованої управлінням праці та соціального захисту населення субсидії (а.с.26-27 т.1), тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності між сторонами у справі договірних відносин є безпідставними.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки - це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Такими чином, засобом вимірювальної техніки є технічний засіб, який застосовується під час вимірювань фізичних величин і має нормовані метрологічні характеристики.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання (частина четверта статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від ЗО вересня 2015 року № 2498, у порядку, визначеному цим розділом (далі - Типовий договір розподілу природного газу).

Так, згідно з Витягом з персоніфікованих даних побутового споживача природного газу, об`єкт газоспоживання за адресою АДРЕСА_1 підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ, а споживачу присвоєний ЕІС-код 56ХМ40А54864828М. Дата попередньої повірки 12 січня 2011 року, дата наступної повірки 12 січня 2019 року. Останній контрольний показник 15 жовтня 2019 року (а.с.8 т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2020 року АТ «Чернівцігаз» направило ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повідомлення про чергову повірку лічильника газу та про оплату за послуги з розподілу газу, яка буде проводитися 23 вересня 2020 року з 09:00 год. до 13:00 год. Вказане повідомлення отримано адресатом 14 вересня 2020 року (а.с.9, 10 т.1).

Відповідно до пункту 7 Порядку подання ЗВТ на періодичну повірку, обслуговування та ремонт виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки ЗВТ або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.

Отже, Оператором ГРМ повідомлено відповідачів про проведення повірки завчасно, більше ніж за три місяці до настання дати наступної повірки, визначеної Витягом з персоніфікованих даних побутового споживача природного газу - 12 січня 2019 року, тому доводи апеляційної скарги про порушення Оператором ГРМ строку повідомлення про проведення повірки лічильника газу є безпідставними.

Згідно з п.4 гл.1 розділу І Кодексу ГРМ повірка лічильника газу - встановлення придатності до застосування лічильника газу на підставі результатів контролю його метрологічних характеристик, що здійснюються в установленому законодавством порядку.

Згідно з п.5 гл.5 розділу ІІІ Кодексу ГРМ Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок та інших об`єктів всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством.

Для належного виконання Оператором ГРМ функцій щодо забезпечення гарантованого рівня готовності, безпеки, якості та величини тиску газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій споживач зобов`язаний забезпечити доступ на власні об`єкти представникам Оператора ГРМ за службовими посвідченнями для виконання службових обов`язків, зокрема, для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання.

Главою 8 розділу X Кодексу ГРМ визначено порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню).

Згідно з п.1 глави 8 розділу Х Кодексу ГРМ періодична повірка (утому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ.

Згідно з п.1 глави 8 розділу Х Кодексу ГРМ побутовий споживач, на території та/або в приміщенні якого встановлений лічильник газу, зобов`язаний забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ після пред`явлення ними службових посвідчень для проведення робіт з демонтажу лічильника на повірку (або його повірки на місці встановлення).

У разі відмови в доступі до об`єкта побутового споживача представнику Оператора ГРМ для зняття лічильника газу на періодичну повірку (або його повірки на місці встановлення) споживачу змінюється режим нарахування об`ємів природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно із п.1 гл.5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Згідно з п.2 гл.5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або заінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Таким чином, акт про порушення може бути складено за відсутності споживача за умов його складання: присутності незаінтересованої особи, яким, зокрема, може бути представник органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п.5 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото та відео зйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

Згідно з абзацом 5 п.4 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу рекомендованим повідомленням протягом п`яти робочих днів з дня складання такого акта.

Судом встановлено, що 23 вересня 2020 року відповідач ОСОБА_2 відмовив представникам Опкратора ГРМ у доступі до об`єкта споживача для проведення робіт з демонтажу лічильника газу для проведення періодичної повірки, про що працівниками Оператора ГРМ, у присутності представника органу місцевого самоврядування, було складено акт про порушення (а.с.11 т.1).

В акті про порушення було зроблено відмітку про відмову ОСОБА_2 від підписання акта про порушення, а сам акт було надіслано відповідачам поштою разом з повідомленням - 28 вересня 2020 року.

Водночас у повідомленні про вчинення правопорушення було попереджено відповідачів про зміну встановленого режиму нарахування об`ємів розподіленого газу.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачами не надано представникам Оператора ГРМ доступ до об`єкта споживача для проведення демонтажу лічильника для проведення періодичної повірки, що призвело до порушення строку проведення повірки лічильника газу, у зв`язку з чим позивач правомірно здійснив нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 15 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2020 року в сумі 8935,93.

Вказаний розрахунок проведено позивачем відповідно до Кодексу ГРМ та відповідачами не спростовано.

Не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги відповідачів про безпідставність заявлених позовних вимог позивача до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , так як власником квартири є і особовий рахунок відкрито на відповідачку ОСОБА_2 , оскільки відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , як споживачі, які зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_2 , являються побутовими споживачами послуг з газопостачання по вказаному об`єкту, тому на них, як споживачів, покладено обов`язок зі сплати вказаних послуг.

Заявники посилаються на те, що суд першої інстанції прийняв до розгляду позовну заяву з порушенням частини 7 ст.177 ЦПК України, а саме без належним чином нотаріально посвідченої довіреності представника позивача.

Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Положенням ч.1 ст.62 ЦПК України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч.3 ст.62 ЦПК України).

Довіреність від імені АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» видана за підписом голови правління, який діє на підставі статуту, що відповідає вимогам ч.3 ст.62 ЦПК України.

Щодо посилання апелянтів на те, що у матеріалах справи відсутня ліцензія, якою надається право позивачу здійснювати господарську діяльність, колегія суддів зазначає слідуюче.

АТ «Чернівцігаз», як Оператор ГРМ, з 01 липня 2015 року не проводить діяльності з постачання природного газу у зв`язку з анулюванням ліцензії на постачання природного газу, відповідно до постанови НКРЕКП №1640 від 28 травня 2015 року, а надає послуги виключно з розподілу природного газу всім споживачам природного газу Чернівецької області.

При цьому, відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 червня 2017 року №856 (зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 18 червня 2019 року №1093) позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території Чернівецької області.

Водночас ліцензія, що видається Регулятором у паперовій формі не видається, а публікується на офіційному веб-сайті Регулятора.

Є також безпідставними посилання заявників на те, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного провадження за відсутності у матеріалах справи відповідного клопотання, що свідчить про упередженість судді Стоцької Л.А. і порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Частиною першою статті 279 ЦПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі «Розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження».

Відповідно до частин п`ятої-восьмої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 15 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Зі справи вбачається, що відповідачі не подавали до суду першої інстанції заяв про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження. Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Що стосується посилання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на те, що суд першої інстанції порушив їхнє право на отримання правової допомоги, визначене ст.59 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 травня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залучення до участі у справі представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оскільки відповідачем не надано суду посвідчену довіреність відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.62 ЦПК України.

Згідно із ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

2. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

ОСОБА_2 не надано до суду першої інстанції документів, які підтверджують повноваження представників відповідно до вимог закону, тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у залученні до участі у справі заявлених ним представників.

Разом з цим, таким рішенням суду першої інстанції жодним чином не обмежено права ОСОБА_2 , визначені ст.59 Конституції України, на отримання правової допомоги, оскільки відповідно до вказаної норми громадяни України, у випадках, передбачених законом, можуть отримати таку допомогу безоплатно.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в частині стягнення вартості необлікованих об`ємів природного газу, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення в цій частині ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

Проте апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідачів судових витрат у солідарному порядку.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. (ч.4 ст.367 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Отже, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" слід стягнути витрати зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в рівних частках по 756 грн 65 коп. з кожного.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення в частині стягнення з відповідачів судових витрат з порушенням норм процесуального права, а тому його слід у цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідачів понесені позивачем витрати на сплату судового збору в рівних частках. В решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 травня 2021 року в частині стягнення судових витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" витрати зі сплати судового збору по 756 гривень 65 коп. з кожного.

У решті рішення залишити без змін.

Поновити дію рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 травня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: О.О. Одинак

І.Б. Перепелюк