_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3767/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

секретаря судового засідання - Белінської Ганни Сергіївни,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (код 21133352, адреса: 04114, м.Київ, вул. Автозаводська, 54/19)до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, -

встановив:

І. ПРОЦЕДУРА

13.07.2021 року позивач АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.01.2018 року станом на 15.03.2021 року у розмірі 144617,26 грн., а також судові витрати.

Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України.

Разом із пред`явленим позовом до суду надано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, інших заяв та клопотань до суду не подано.

Ухвалою від 09.08.2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

15.09.2021 року від представника відповідача - адвоката Середи О.В. надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 274 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно із ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Представник позивача в позові зазначає, що у жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

03.01.2018 року відповідач звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 70000 грн. у вигляді встановленого ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Однак відповідач не виконала зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, в зв`язку з чим, станом на 15.03.2021 року у ОСОБА_1 наявна непогашена заборгованість за наданим кредитом в розмірі 172 793,82 грн, яка складається з: 144417,26 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 28 376,56 грн. - заборгованість за пенею та комісією грн.

В зв`язку з викладеним позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 144617,26 грн., що складається з наступного: 144417,26 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією грн.

15.09.2021 року від представника відповідача - адвоката Середи О.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі та заперечує проти їх задоволення. ОСОБА_1 посилається на те, що в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем не надані суду первинні документи (їх засвідчені копії), що могли б підтвердити факт видачі кредиту та наявну суму заборгованості позичальника станом на дату подання позову, не надано належним чином оформлених виписок про стан рахунків позичальника, даних балансу, меморіальних ордерів, квитанцій та інших документів. Розрахунок заборгованості банку не може підтверджувати існування кредитної заборгованості оскільки неє касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім того, позивачем не надано документів, які б засвідчували повноваження особи, яка підписала розрахунок вимог банку та довідки станом на 15.03.2021 року.

Також відповідач вказує на те, що встановлений кредитний ліміт у розмірі 70000,00 грн - є тілом кредиту, тобто тою сумою, яку позичальник фактично отримує на руки (основний борг). При цьому позивач просить стягнути з відповідача залишок заборгованості за тілом кредиту без надання відомості про спосіб та порядок нарахування вказаної у позові суми заборгованості в розмірі 144617,26 грн.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено судом, 03.01.2018 року відповідач ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, а також своїм підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилася з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг /а.с.11/.

Згідно Умов і Правил, анкета-заява до Договору про надання банківських послуг monobank (Анкета-заява) - письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору.

На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 70000 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів відповідачу.

Однак, відповідач ОСОБА_1 не виконала зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушила умови кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову. Так, згідно вказаного розрахунку, станом на 15.03.2021 року заборгованість ОСОБА_1 становить 172 793,82 грн, яка складається з: 144417,26 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 28 376,56 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із вимогами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

03.01.2018 року між позивачем АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви. З вказаного документу вбачається, що в ньому зазначені персональні дані відповідача щодо дати народження, місця проживання, реквізитів паспорту громадянина України, дата та підпис. Крім того, до Договору відповідачем додано копії паспорту громадянки України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру відповідача.

В Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 03.01.2018 позичальник просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору

Зазначена Анкета-заява містить підпис ОСОБА_1 , що не оспорювалось останньою у наданому відзиві на позовну заяву.

Згідно Умов і Правил, анкета-заява до Договору про надання банківських послуг monobank (Анкета-заява) - письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити їй банківський рахунок та/або надання їй інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору.

Позичальник в анкеті-заяві зазначила: прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх даних згідно з договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень)можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. (п. 6 Договору) Усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору(п. 11 Договору).

У п.3 Договору підписаного відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого відповідач підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.

Скріпивши Заяву підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та повернути Кредит та сплатити Комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі Щомісячних платежів.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис є одноразовим ідентифікаторомданих в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

В силу ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Між сторонами, відповідно до Умов, погоджено, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

Для надання послуг банк видає клієнту картку (платіжну картку). Підписанням анкети-заяви клієнт і банк уклали договір про надання банківських послуг monobank. Дата укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою, активується банком при додаванні інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд приймає до уваги той факт, що в Анкеті-заяві позичальника від 03.01.2018 року процентна ставка за кредитом не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Обґрунтовуючи право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки, банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 03.01.2018 року, посилався на Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» (розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи.

Умовами обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифами визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету до договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Також у цій справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК», що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної зі сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Не містить укладений у вигляді анкети-заяви кредитний договір від 03.01.2018, підписаної сторонами, і строку повернення кредиту (користування ним).

Крім того, роздруківка із сайту позивача - не може бути належним і допустимим доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що встановлено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд приймає до уваги той факт, що надані позивачем Умови обслуговування рахунків фізичної особи та Витяг з Тарифів, які долучені до матеріалів справи, не місять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору та не може бути належним та допустимим доказом.

Отже враховуючи вище зазначене, відсутні підстави вважати що сторони обумовили у письмовому вигляді суму та ліміт кредитного договору, які крім того відсутні у анкеті-заяві.

За таких обставин і без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про кредитний ліміт, сплату комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг і Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, анкета-заява від 03.01.2018 року не містить вказівки про кредитний ліміт та суми кредиту, яка була отримана відповідачем.

Інших доказів, які б підтверджували отримання відповідачем, зазначеної у позовній заяві суми, кредиту позивачем взагалі не долучено до матеріалів позовної заяви.

Крім того, суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості за договором №б/н від 04.01.2018 року укладеного між Універсал Банк та ОСОБА_1 , згідно якого вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 144417,26 грн., заборгованість за пенею та комісією становить -28376,56 грн., оскільки, згідно посилання позивача у позовній заяві зазначено, що відповідач отримав кредит у розмірі 70000,0 грн., при цьому у позовній заяві відсутні будь які докази збільшення кредитного ліміту або порядок нарахування заборгованості за тілом кредиту.

Тому суд приходить до висновку, що стороною позивача не доводені складові нарахування заборгованості за тілом кредиту у розмірі 144417,26 грн.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в розрахунки заборгованості наданому позивачем до позову вказано, що договір №б/н було укладено між сторонами 04.01.2018 року, хоча, відповідно до Анкети-заяви, договір було укладено 03.01.2018 року. А тому вказаний розрахунок заборгованості не може вважатися належним та допустимим доказом.

За таких обставин, зваживши та проаналізувавши у сукупності наведені вище докази, які подано позивачем, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді кредитний ліміт, можливість нарахування відсотків і комісії, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Виходячи із загальних засад цивільного судочинства, принципів змагальності та диспозитивності, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на підтвердження вимог позову обмежився доданими до позовної заяви копіями розрахунку заборгованості за договором №б/н від 04.01.2018 року, анкетою-заявою, Витягом з Умов обслуговування розрахунків фізичної особи, копією паспорту ОСОБА_1 та копією ідентифікаційного коду. При цьому в матеріалах справи відсутні таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту на які позивач посилається у позовній заяві, як на складові, які складають між позивачем та відповідачем договір про надання банківських послуг, тим самим самоусунувся від доведення та обґрунтування належними доказами своїх позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 76-83, 141, 158, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України ст. ст. 16, 525, 526, 530, 610, 615, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (код 21133352, адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Васильків О.В.