Справа № 144/1633/21
Провадження № 2/144/776/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"16" грудня 2021 р. Теплицький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді - Германа О.С.,
секретаря судового засіданні Бевз І.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Теплик справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,
Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), через свого представника Бондар В.Б., звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
Свої вимоги мотивує тим, що 05.06.2020, о 13 години 45 хвилин, в смт. Теплик по вул. В.Стуса, з вини відповідача, який керував автомобілем «BMW 320D», д.н.з. НОМЕР_1 , було скоєно ДТП з автомобілем «MAN-C2000» д.н.з НОМЕР_2 .
Вина ОСОБА_1 підтверджується постановою Теплицького районного суду Вінницької області від 15.07.2020.
Розмір вказаної шкоди особисто ОСОБА_1 потерпілій особі відшкодовано не було.
18.06.2020 власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування збитків, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, а також надав копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/4526336 з терміном дії з 20.09.2019 до 19.09.2020.
На день вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована не була.
У зв`язку з вищевикладеним позивач набув право вимоги, яке потерпіла особа ( ОСОБА_2 ) мала до відповідача, як до особи відповідальної за завдані збитки.
ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, щодо компенсації витрат в добровільному порядку. Однак, відповіді відповідач на вказаний лист не надіслав, як і не здійснював жодних перерахунків на реквізити позивача.
Ухвалою від 17.11.2021 було відкрито провадження, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся завчасно, належним чином, в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.
05.06.2020, о 13 години 45 хвилин, в смт. Теплик по вул. В.Стуса, з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем «BMW 320D», д.н.з. НОМЕР_1 , було скоєно ДТП з автомобілем «MAN-C2000» д.н.з НОМЕР_2 .
Вина ОСОБА_1 підтверджується постановою Теплицького районного суду Вінницької області від 15.07.2020 відповідно до якої останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 7).
Винуватець ДТП ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 320D», д.н.з. НОМЕР_1 без страхового сертифікату «Зеленої карти», а тому станом на момент ДТП вказаний автомобіль, був не забезпеченим з точки зору положень п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (24-31).
Вказаний автомобіль був забезпеченим Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4526336, строк дії якого з 20.09.2019 по 19.09.2020 (а.с. 21).
18.06.2020 ОСОБА_2 , з метою отримання відшкодування збитків, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою (а.с. 21).
Окрім цього МТСБУ було здійснено оплату дослідження, щодо визначення розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу (встановлення вартості відновлювального ремонту), яка склала 1550,00 грн. що підтверджується рахунком на оплату № 2909 від 19.08.2020, актом надання послуг № 2909 від 19.08.2020 та платіжним дорученням № 2112716 від 18.09.2020 (а.с. 19-20).
МТСБУ направило ОСОБА_1 пропозицію добровільно компенсувати витрати МТСБУ, проте даний лист було залишено без відповіді (а.с. 34).
Правовідносини виникли між сторонами з приводу завдання шкоди, а також її відшкодування в порядку регресу, тому суд застосовує відповідні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», глави 82 Цивільного кодексу України.
Так, пунктами 39.1, 39.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.
МТСБУ відповідно до вимог п. 40.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є гарантом відшкодування шкоди.
Пунктом 41.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Пунктом 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» також передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Враховуючи вищенаведені норми те, що витрати позивача, пов`язані з відшкодуванням шкоди потерпілому, відповідачем станом на день ухвалення рішення не відшкодовані, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення регламентної виплати МТСБУ та витрат з встановлення вартості відновлювального ремонту підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що була сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) зазначенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Позивач подав до суду додаткову угоду до договору про надання послуг в сфері права, попередній (орієнтовний) розрахунок витрат з переліком наданих послуг та довіреність.
Таким чином, позивачем доведено понесенні ним витрат на правову допомогу в розмірі 2335,00 грн., що підлягають стягненню з відповідача на його користь.
Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. 00 коп., слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 15, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Роз`яснити ОСОБА_1 що відповідно до ст. 284 ЦПК України, рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за його письмовою заявою, складеною відповідно до вимог ст. 285 ЦПК України, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя