Провадження № 2/219/708/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 березня 2021 року м. Бахмут Донецької області
Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Худіної О.О.
при секретарі Припроста Черняк О.О., Курилової А.О.
без сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) про припинення трудових відносин, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила припинити трудові відносини, які виникли між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 та Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Дебальцеве Донецької області з моменту набрання судовим рішенням законної сили на підставі ст. 38 КЗпП України з ініціативи працівника.
В обґрунтування вимог зазначила, що з 10 жовтня 2002 року вона працювала на посаді «соціального працівника» в Територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Дебальцеве Донецької області. Враховуючи ту обставину, що після початку проведення АТО на Сході України та припиненням контролю української влади над територією м. Дебальцеве Донецької області зв`язок із даною установою було припинено. Розірвати трудовій договір позивач не має можливості. В зв`язку з вказаним, позивач була вимушена звернутися до державного нотаріуса Першої Бахмутської державної нотаріальної контори та склала заяву в якій просила звільнити її з займаної посади у зв`язку з проведенням АТО з 16.04.2015 року та направила на адресу відповідача. У зв`язку з відсутністю зв`язку із відповідачем та припиненням поштового зв`язку із даною організацією, позивач позбавлена можливості припинити трудові відносини та працевлаштуватись на іншу роботу, тому вимушена звернутися до суду та просити розірвати договір в судовому порядку. .
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2020 року відкрито провадження у справі. Судовий розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала, наполягала на задоволенні позовних вимог.
Представник відповідача Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Дебальцеве Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, і на підставі частини 3 ст. 131 ЦПК України суд вважає, що він не з`явився у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 3 березня 2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у трудових відносинах з 10.10.2002 року із відповідачем, займала посаду соціального робітника, що підтверджується записом у трудовій книжці НОМЕР_2 (запис № 5) (а.с. 7-9).
Виходячи з того, що відповідач на даний час знаходиться на непідконтрольній державі Україна території, позивач не має можливості знаходиться на підприємстві, тому, як наслідок, позивач втратив матеріальну (економічну) та будь-яку іншу заінтересованість у перебуванні на посаді соціального робітника. Позивач бажає змінити місце роботи й сферу своєї діяльності. Крім того, належного зв`язку із відповідачем немає, що є перешкодою у вільному (прямому) звільненні позивача з посади соціального робітника за власним бажанням (відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України), та є причиною звернення до суду.
Право позивача на звільнення, як найманого працівника, закріплене Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).
Відповідно до ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Трудові спори розглядаються комісіями по трудових спорах, та/або районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору (ст. 221 КЗпП України).
Згідно з ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Нормами ст. 22 КЗпП України та ст. 43 Конституції України забороняється будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладанні, зміні та припиненні трудового договору.
Право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні, передбачено ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є всі правові підстави для визнання припиненими трудових відносин ОСОБА_1 із відповідачем на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, оскільки не вирішення питання про звільнення працівника з посади є порушенням її права щодо вільного вибору праці.
Судом встановлено, що уповноважена особа відповідача на звільнення проігнорував повідомлення позивача про її звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків.
З огляду на викладене, своєю бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача, Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Дебальцеве Донецької області були порушені трудові права позивача, зокрема, її право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд.
Відповідно до статті 3 КЗпП України, до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
За змістом ст. 51 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, вільний вибір виду діяльності.
Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади.
Таким чином, право позивача на звільнення з роботи за своєю ініціативою, передбачене ч. 1 ст. 38 КЗпП України, а також право щодо вільного вибору праці було порушено відповідачем.
За положенням ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом статей 77, 78 ЦПК України, належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною першою статті 263 ЦПК України, визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 18, 42, 223, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 3, 38 КЗпП України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Трудові відносини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 та Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Дебальцеве Донецької області визнати припиненими з моменту набрання судовим рішенням законної сили, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади соціального працівника, за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.
Заочне рішення може бути переглянуте Артемівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О.Худіна