Справа № 558/9/18
номер провадження 2-др/558/1/21
УХВАЛА

про відмову в прийнятті додаткового рішення

24 лютого 2021 року смт.Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово суддя Олексюк А.О.,

секретар судових засідань Савкова Г.М.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Троцюка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Троцюка Олександра Степановича про ухвалення додаткового рішення у справі № 558/9/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просив, здійснити поділ по Ѕ частці домоволодіння спільного сумісного майна в натурі та визнати право особистої приватної власності позивача на Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 102,6 м2 (78,9 м2 - житлова, 23,7 м2-допоміжна) , а саме зазначені на плані будинку у технічному паспорті від 17.02.2017 року приміщення: 1-11 топкову, 1-10 допоміжне приміщення, 1-9 кухню, 1-8 житлове, 1-7 житлове, 1-6 житлове, 1-1 коридор площею 3,9 м2; Ѕ огорожі № 1 та Ѕ огорожі №2; Ѕ сараю-гаражу-літньої кухні, а саме: літню кухню № 1, літню кухню №2, комору та хлів №1. Здійснити поділ по Ѕ приміщення магазину площею 158,6 м.кв. та визнати право особистої приватної власності на Ѕ частку площею 79,3 м.кв. приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а також просив присудити йому у власність: трактор МТЗ-80, 1997 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , заводський номер № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_2 , прес-підборщик ЛИФ-1,6 "Киргистан", 1989 року випуску, косарку роторну польського виробництва, оприскувач навісний штанговий польського виробництва, плуг ПН-З-35, культиватор тракторний навісний, свердлильний станок, зварювальний апарат, причіп до автомобіля ШЗК 06 "Турист" №7№48468, шафу з антресолями, крісло розкладне, тумбочку, телевізор "SAMSUN" "PLANO", тюнер з антеною, швейну машинку "Україна", бойлер, душову кабіну, плитку газову.

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено.

До суду представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Троцюк О.С. подав заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача компенсації у сумі 95 000 грн., замість його частки у праві спільної сумісної власності: на трактор ЮМЗ-6, 1989 року випуску, заводський № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 вартістю 81 000,00 грн.; на автомобіль САЗ-3507 д/н НОМЕР_6 вартістю 54 000,00 грн.; на комбайн зернозбиральний СК-5 "Нива", 1986 року випуску, номерний знак НОМЕР_7 вартістю 55 000,00 грн.

У заяві представник позивача ОСОБА_1 адвокат Троцюк О.С. зазначає про те, що судом в частині рішення щодо поділу рухомого майна визнано за позивачем в порядку поділу майна право власності на рухоме майно, зокрема трактор МТЗ-80, 1997 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_8 , двигун № НОМЕР_2 .

Ухвалою про забезпечення доказів у справі від 25.07.2018 року встановлено, що трактор ЮМЗ-6, 1989 року випуску, заводський номер № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ; трактор МТЗ-80, 1997 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_8 , двигун № НОМЕР_2 ; плуг ПН-3-35; комбайн зернозбиральний СК-5 "Нива", 1986 року випуску, номерний знак НОМЕР_7 є предметом спору. Спочатку до подачі до суду позову зазначені трактори, комбайн та плуг були на подвір`ї господарства сторін у справі за домашньою адресою, а на час розгляду справи - відсутні. Відповідачка в судовому засіданні 05.03.2018 року, про що свідчить звукозапис судового засідання у справі, вказувала. що дана спірна с/г техніка є на подвір`ї господарства.

Ухвала суду від 25.07.2018 року, якою витребувано у відповідача докази: трактор ЮМЗ-6, 1989 року випуску, заводський номер № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ; трактор МТЗ-80, 1997 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_8 , двигун № НОМЕР_2 ; плуг ПН-3-38; комбайн зернозбиральний СК-5 "Нива", 1986 року випуску, номерний знак НОМЕР_7 та зобов`язано доставити зазначену техніку на територію домоволодіння у семиденний строк з моменту отримання до виконання ухвали суду, відповідачем ОСОБА_2 не виконана. Доказів виконання судового рішення відповідачем у справу не подано, місцезнаходження техніки невідоме.

Відповідачка ОСОБА_2 під час судового засідання визнала вартість трактора ЮМЗ-6 81000 грн., вартість трактора МТЗ-80 109000 грн., вартість автомобіля САЗ-3507 в сумі 54000 грн., плугу ПН3-35 в сумі 9000 грн., вартість відчуженого нею комбайну СК-5 "Нива"- 55000 грн. Заявник в своїй заяві зазначив, що вартість зазначеного вище неподіленого рухомого майна становить 190000 грн, а отже належна позивачу 1/2 частка у спільному майні вартістю 190000 грн становить 95000 грн

Вважає, що судом не вирішено вимог на суму 190000 грн. у праві на спільне сумісне майно, а саме: трактор ЮМЗ-6, 1989 року випуску, заводський № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 вартістю 81 000,00 грн.; автомобіль САЗ 3507 д/н НОМЕР_6 в сумі 54 000,00 грн.; комбайн зернозбиральний СК-5 "Нива", 1986 року випуску, номерний знак НОМЕР_7 в сумі 55 000,00 грн., вартість Ѕ частки у якому становить 95000,00 грн./190000 грн. : 2 /, з приводу якого вони подавали докази і давали пояснення, які являлись предметом для з`ясування обставин про їх часткове приховання та відчуження відповідачем.

Під час розгляду справи в суді позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Троцюк О.С. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримали повністю з підстав, викладених у заяві, просять її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Панчина П.Є. в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення розгляду справи на адресу суду не направили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст 270 ЦПК України, суд рахує за можливе розгляд справи провести за відсутності відповідачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Панчини П.Є.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши зміст заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Троцюка О.С. про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частини 3 та 4 статті 270 ЦПК України визначають, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 558/9/18 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, ОСОБА_1 10.01.2018 року звертався до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якій просив суд визнати набуте у шлюбі майно, а саме житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та приміщення магазину по АДРЕСА_2 , а також частину рухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та виділити позивачу із спільного сумісного майна у натурі та визнати право особистої приватної власності позивача на 1/2 частку житлового будинку за вказаною вище адресою та на 1/2 частку приміщення магазину за вказаною вище адресою, а також визнати право особистої приватної власності на частину рухомого майна - сільськогосподарської техніки та частину меблів та побутового обладнання.

Під час розгляду справи в суді позивач ОСОБА_1 до закриття підготовчого засідання у справі подав заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, в якій просив суд здійснити поділ по Ѕ частці домоволодіння спільного сумісного майна в натурі та визнати право особистої приватної власності позивача на Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 102,6 м2 (78,9 м2 - житлова, 23,7 м2-допоміжна) , а саме зазначені на плані будинку у технічному паспорті від 17.02.2017 року приміщення: 1-11 топкову, 1-10 допоміжне приміщення, 1-9 кухню, 1-8 житлове, 1-7 житлове, 1-6 житлове, 1-1 коридор площею 3,9 м2; Ѕ огорожі № 1 та Ѕ огорожі №2; Ѕ сараю-гаражу-літньої кухні, а саме: літню кухню № 1, літню кухню №2, комору та хлів №1. Здійснити поділ по Ѕ приміщення магазину площею 158,6 м.кв. та визнати право особистої приватної власності на Ѕ частку площею 79,3 м.кв. приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а також просить присудити йому у власність: трактор МТЗ-80 1997 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , заводський номер № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_2 , прес-підборщик ЛИФ-1,6 "Киргистан", 1989 року випуску, косарку роторну польського виробництва, оприскувач навісний штанговий польського виробництва, плуг ПН-З-35, культиватор тракторний навісний, свердлильний станок, зварювальний апарат, причіп до автомобіля ШЗК 06 "Турист" №7№48468, шафу з антресолями, крісло розкладне, тумбочку, телевізор "SAMSUNG" "PLANO", тюнер з антеною, швейну машинку "Україна", бойлер, душову кабіну, плитку газову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та заяви про збільшення та уточнення позовних вимог поданій до закінчення підготовчого судового засідання у справі, в якій позивач зазначив позовні вимоги та просив їх вважати остаточними, позовна вимога про стягнення з відповідача компенсації в сумі 95 000,00 грн. замість його частки у праві спільної сумісної власності не заявлялася і відповідно судом не розглядалася. Крім того, позивач ОСОБА_1 взагалі не заявляв вимоги про визнання за ним права власності в порядку поділу рухомого майна, зокрема на трактор ЮМЗ-6, 1989 року випуску, автомобіль САЗ-3507, комбайн зернозбиральний СК-5 " Нива",1986 року випуску та взагалі не ставив питання про здійснення розподілу цього майна чи стягнення грошової компенсації саме за це майно. В позовній заяві позивач ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності в порядку поділу на конкретне рухоме майно зазначене в позові, де в цій частині його позовні вимоги повністю визнала відповідачка ОСОБА_2 і суд дані вимоги повністю задовольнив.

Під час розгляду справи в суді відповідачкою ОСОБА_2 було подано зустрічну позовну заяву до відповідача по зустрічному позову ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна та його виділ в натурі, де заявлялася позовна вимога про виділення їй трактора ЮМЗ-6 вартістю 81000 грн. та комбайна вартістю 55000 грн. Однак її зустрічна позовна заява ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області від 13 грудня 2019 року була залишена без розгляду.

11 квітня 2019 року по даній справі було винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до розгляду по суті.

16 жовтня 2020 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Троцюком О.С. було подано до суду заяву в порядку ст.5 ЦПК України, в якій зазначалася вимога про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 компенсації у розмірі 154 000 грн. замість його частки у праві спільної сумісної власності. У прийнятті даної заяви судом було відмовлено, оскільки вона подана з порушенням вимог ч.3 ст.49 ЦПК України, тобто після закінчення підготовчого судового засідання.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування.

В заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача посилався на вимоги ст. 270 ЦПК України та просив ухвалити додаткове рішення, оскільки судом не прийнято рішення стосовно позовної вимоги, з приводу якої сторона подавала докази і давала пояснення. Однак в судовому засіданні під час розгляду даної заяви представник позивача адвокат Троцюк О.С. особисто надав пояснення, що позивач з позовною вимогою до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частину рухомого майна, що підлягає поділу до суду не звертався.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття додаткового рішення у даній цивільній справі, оскільки позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 з окремою позовною вимогою про стягнення на його користь з ОСОБА_2 компенсації у сумі 95 000, 00 грн. замість частки позивача ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності, відповідно до вимог ЦПК України до суду не зверталися та взагалі не ставили питання про розподіл рухомого майна, грошову компенсацію за яке просять стягнути з відповідачки. Суд дійшов висновку про наявність підстав для винесення ухвали про відмову в прийнятті додаткового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представникові позивача ОСОБА_1 адвокату Троцюку Олександру Степановичу в прийнятті додаткового рішення у цивільній справі № 558/9/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.О.Олексюк

Повний текст ухвали складено 26 лютого 2021 року.