Справа № 431/1886/14-ц
Провадження № 6/431/120/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Старобільський районний суд Луганської області в складі:

судді Олійник С.В.,

за участю секретаря Яковенко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Старобільського районного суду Луганської області в м. Старобільська заяву Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання стосовно боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

22.11.2021 Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» (далі КС) звернулася до Старобільського районного суду Луганської області з заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання стосовно боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви КС зазначила, що 20 серпня 2014 року Старобільським районним судом Луганської області було прийнято рішення по справі про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором у сумі 4722,00 грн. та судових витрат у розмірі 243,60 грн. 27.10.2014 року вказане рішення набрало законної сили. 03 листопада 2014 року судом було надано виконавчий лист. Строк пред`явлення для виконання встановлений до 27 жовтня 2015 року. За обставини непереборної сили (відсутність коштів для сплати авансового внеску) виконавче провадження не було відкрите. На час отримання виконавчого листа діяв ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.99 року (№606-ХІV). Зі зміною ЗУ «Про виконавче провадження» було виключено обов`язкову сплату авансового внеску в розмірі 2% для відкриття виконавчого провадження. На час звернення стягувача до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листу до виконання вже діє ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року (№1454-VIII). Вважає, що оскільки мала місце зміна законодавства є належна підстава для застосування судом поновлення строку для пред`явлення виконавчого листу. У зв`язку з цим просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Представник стягувача КС «Імперіал ЛТД» у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд заяви у відсутності представника.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Згідно ч.3 ст. 433 ЦПК України суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно заочного рішення Старобільського районного суду Луганської області від 20.08.2014 року позовні вимоги Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором № 159нп від 04 січня 2013 року у розмірі 4722 (чотири тисячі сімсот двадцять два) гривень 76 копійок та судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок. (а.с.35-36)

Згідно супровідного листа від 11.09.2014 року вказане рішення суду було направлено відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (а.с.37)

Згідно супровідного листа від 27.10.2014 року вказане рішення суду було направлено позивачу КС «Імперіал ЛТД» за адресою: вул. Трудова, 18, м. Старобільськ, для відома.(а.с.45)

Заява про видачу виконавчих листів щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором надійшла до суду 30.10.2014 року. Виконавчий лист отримано представником позивача 05.11.2014 року. (а.с.47)

Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» до заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання надано копію виконавчого листа у цивільній справі № 431/1886/13-ц (провадження № 2/431/800/14) за позовом Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено, що виконавчий лист видано 03.11.2014 року. Строк пред`явлення до виконання до 27.10.2015 року.

Виконавчі документи повинні бути пред`явлені до виконання в строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Причини, які слід вважати поважними, законодавцем не визначено, а тому у відповідності до ст. 89 ЦПК України суд дає оцінку поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доданих до заяви доказів.

Причина пропуску строку може бути визнана поважною, якщо вона унеможливлює або ускладнює можливість вчинення певних процесуальних дій у визначений законом або судом строк, якщо вона виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила цей строк, та якщо виникла протягом строку, який пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

На час прийняття судом рішення про стягнення коштів на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, статтею 22 якого було визначено, що строк пред`явлення виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, складає 1 рік.

З 05 жовтня 2016 року зазначений Закон діє в редакції від 02 червня 2016 року, стаття 12 якого визначила інший строк, протягом якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання, і становить він три роки, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Вказані строки встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції з 05 жовтня 2016 року) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Аналіз положень пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що цей нормативно-правовий акт підлягає застосуванню тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності вказаним законом. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції з 05 жовтня 2016 року) до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Зазначений правовий висновок наведений Верховним Судом у постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 752/20752/17.

Оскільки у виконавчому листі, який 05 листопада 2014 року отримано представником КС «Імперіал ЛТД», встановлено строк пред`явлення його до виконання до 27 жовтня 2015 року, а річний строк на час набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження», який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, сплинув, тому строк пред`явлення виконавчого листа у вказаній справі до 27 жовтня 2015 року (один рік).

Як вбачається з наданих матеріалів, виконавче провадження було відкрито та 04.06.2015 року державним виконавцем виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», про що зроблено запис на зворотній сторінці виконавчого листа.

Згідно п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання КС «Імперіал ЛТД» вперше звернулася до суду 29.09.2020 року.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 10.11.2020 року в задоволенні заяви Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання стосовно боржника ОСОБА_1 відмовлено. (а.с.64-65)

17.03.2021 року КС «Імперіал ЛТД» повторно звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 22.04.2021 року в задоволенні заяви Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання стосовно боржника ОСОБА_1 відмовлено. (а.с.64-65)

30.09.2021 року КС «Імперіал ЛТД» повторно звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 09.11.2021 року в задоволенні заяви Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання стосовно боржника ОСОБА_1 відмовлено. (а.с.102-103)

Із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання КС «Імперіал ЛТД» звернулася до суду 22.11.2021 року. При цьому, заявником як не наведено в заяві поважних причин пропуску строку, так і не надано належних і допустимих доказів про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б завадили звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у період з 04.06.2015 року по 22.11.2021 року (на час звернення із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання).

Посилання Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» на відсутність коштів для сплати авансового внеску, у зв`язку з тим, що на час отримання виконавчого листа діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, положення якого передбачали обов`язкову сплату авансового внеску у розмірі 2% при відкритті виконавчого провадження не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно частини третьої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року кошти виконавчого провадження складаються з авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що обов`язкової сплати авансового внеску особою, на користь якої ухвалене судове рішення, як необхідної умови початку примусового виконання цього рішення органом державної виконавчої служби передбачено Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року.

Положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, які діяли на час набрання заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 20 серпня 2014 року чинності та строку пред`явлення виконавчого листа, виданого 03 листопада 2014 року до виконання, який спливав 27 жовтня 2015 року, не передбачали обов`язкового авансування при зверненні виконавчого листа до виконання.

Крім того, сума, яка підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 на користь КС «Імперіал ЛТД» 4722 грн. 76 коп. Авансовий внесок в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає сплаті, складає 94 грн. 46 коп., що не є неспроможним для стягувача КС «Імперіал ЛТД».

Слід зазначити, що рішенням Конституційного Суду України від 15 травня 2019 року № 2-р (II)/2019, справа № 3-368/2018(5259/18), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII зі змінами.

Положення частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами, що визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже з 15 травня 2019 року положення статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами щодо авансового внеску, втратили чинність.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення Кредитній спілці «Імперіал ЛТД» строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, оскільки у заявника не було об`єктивних, непереборних перешкод або істотних труднощів.

У заяві про поновлення процесуального строку стягувач не навів особливих та непереборних обставин, що перешкодили звернутися йому до виконавчої служби з приводу виконання рішення суду в зазначений період. Крім того, не надано жодних доказів щодо відмови в прийнятті на виконання виконавчого документу через відсутність сплати авансового внеску.

В рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово ЄСПЛ порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст. ст. 260-261, 433 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні заяви Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання стосовно боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олійник С.В.