Справа № 315/323/20
Номер провадження № 6/315/15/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області:

головуючого судді Романько О.О.

за участі секретаря судового засідання Денисенко Є.І.,

розглянувши подання державного виконавця Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ткаченко О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2020 року держаний виконавець Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ткаченко О.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу стосовно ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначили, що на виконанні Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження 62531321 з виконання виконавчого листа № 315/323/20 виданий 21.05.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ Приватбанк заборгованості на загальну суму 18302,22 грн., яка складається з: 16281,14 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2021,08 грн. заборгованість по відсоткам, а також в рахунок відшкодування сплаченого судового збору 1569,35 грн., а всього 19871,57 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В поданні зазначили, що рішення суду на теперішній час боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Прохали тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 .

У судове засідання представник Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв, клопотань суду не надали.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеного подання, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно із ч. 2 ст.19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст. 6 цього Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з ч. 3 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Розглянувши матеріали справи судом встановлено, що на виконанні Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження 62531321, відкрите 21.07.2020 року, з виконання виконавчого листа № 315/323/20 виданого 21.05.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ Приватбанк заборгованості на загальну суму 18302,22 грн., яка складається з: 16281,14 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2021,08 грн. заборгованість по відсоткам, а також в рахунок відшкодування сплаченого судового збору 1569,35 грн., а всього 19871,57 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду на теперішній час боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Як встановлено з подання та долучених до нього матеріалів, під час виконання рішення суду, виконавцем за запитами здобуто інформацію, що за боржником виявлено зареєстроване майно, а саме: земельна ділянка площею 5,854 га та житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Державним виконавцем не може бути звернуто стягнення на житловий будинок, який належить боржнику, так як згідно з п.1 ч.7 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка, яка належить боржнику, знаходиться в оренді в ОСОБА_2 . Однак, згідно з письмового пояснення орендаря ОСОБА_2 від 26.02.2021 року встановлено, що проводити стягнення з доходу боржника за передачу земельної ділянки в оренду орендар не має можливості, так як орендну плату сплатив боржнику наперед до 2023 року включно.

Згідно відповідей інших органів реєстрації, за боржником не виявлено зареєстрованого майна.

Виконавцем на адресу боржника надсилалась копія постанови про відкриття виконавчого провадження, однак боржник не з`явився, декларацію про доходи не подав, про причини неявки виконавця не повідомив.

Також, суд приймає до уваги те, що боржник мав можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження за відповідним посилання в мережі Інтернет для чого йому було доведено ідентифікатор для доступу.

Тому, дані обставини можуть свідчити про ухилення боржника від виконання рішення суду належним чином.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності земельна ділянка та житловий будинок, однак боржник рішення не виконує.

Згідно відповіді на запит ДПІ, щодо виявлення номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржникаюридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, платник податків з таким податковим номером на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповіді на запит ДНІ про виявлення джерел отримання доходів божників-фізичних осіб, джерел доходу не виявлено.

Згідно відповіді на запит ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсії - знайдено інформацію, що боржник отримує пенсію. Однак, згідно з письмовим повідомленням здійснювати відрахування з пенсійних виплат боржника неможливо, так як боржник отримував пенсію по інвалідності та строк виплати закінчився 01.02.2016 року.

Згідно відповіді на запит ПФУ про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, - інформації не виявлено.

Згідно з актом державного виконавця від 18.02.2021 року боржник за адресою: АДРЕСА_1 не проживає. Зі слів мешканців с. Успенівка, боржник ОСОБА_1 перебуває на заробітках у Польщі.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 27.12.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 25.02.2019 року, орган видачі 2327.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Суд вважає, що державним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», однак рішення суду до даного часу не виконується.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 18, 260-261, ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ткаченко О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 25.02.2019 року, орган видачі 2327, до виконання зобов`язань за виконавчими листом № 315/323/20, виданим Гуляйпільським районним судом Запорізької області 21.05.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості на загальну суму 18302,22 грн., яка складається з: 16281,14 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2021,08 грн. заборгованість по відсоткам, а також в рахунок відшкодування сплаченого судового збору 1569,35 грн., а всього 19871,57 грн..

Виконання тимчасового обмеження доручити адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. О. Романько