Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/427/21

Номер провадження: 2-з/511/6/21

"05" березня 2021 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж. В. ,

при секретарі Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Роздільна заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2021 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову одночасно з подачею позову до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Івановій Альвіні Йосипівні (м.Роздільна, вул.Європейська, 44б, Одеська область, Роздільнянський район) видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви заявник ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , її батько. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. Для прийняття спадщини вона звернулась до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової А.Й. з заявою, але з`ясувалось, що її батько за життя склав заповіт під реєстраційним номером№370 від 14.08.2020 на користь інших осіб, а вона як донька взагалі не включена до кола спадкоємців.

Заявник вважає, що до складання заповіту на користь інших осіб її батька спонукали тяжкі обставини, які були нав`язані спадкодавцю іншими особами або особою, тому що заповіт не відповідає волі батька при житті щодо розпорядження майном, останній рік свого життя батько дуже хворів і в нього були вади серця.

Зазначила, що її батько володів достатньою великою кількістю нерухомого майна, що в свою чергу могло стати тягарем наживи (незаконного володіння) для інших осіб шляхом створення несприятливих умов для особи яка склала заповіт, або вчинення дій які можуть кваліфікуватися як підробка документу, який визначає отримання майна в незаконний спосіб.

Також заявник зазначила, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому або ефективний захист її прав.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Тому сторони в судове засідання не викликалися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши вказану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що в задоволенні даної зави належить відмовити з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії (пункт 2 частини 1 статті 150 ЦПК України). При цьому, частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до п.4 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із поданої позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним заповіту, тобто позивачем заявлену немайнову вимогу.

Відтак в поданій заяві відсутні вимоги , у разі задоволення яких, без вжиття зазначених заходів забезпечення позову, виконання судового рішення буде неможливим чи ускладненим, адже визнання недійсним заповіту не є майновою вимогою і для її виконання компетентними органами, у разі задоволення позову, достатнім є лише судове рішення, що набрало законної сили.

Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеним в постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 569/3313/19, провадження № 61-11236св19.

Крім цього, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Так заявник не надав на розгляд заяви доказів на підтвердження того, що даний судовий спір реальний, що оспорюваний заповіт взагалі існує та що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена та перебуває у приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової А.Й., відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 , докази її звернення до нотаріуса, внаслідок чого також суд не може заборонити даному нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину.

З подачею позову ОСОБА_1 лише подала клопотання про витребування доказів, що свідчить про подачу заяви про забезпечення позову передчасною.

Також суд зазначає, що дана заява розглядається судом до відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, коли судом не підтверджено місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 в порядку ч. ст.187 ЦПК України, а відтак не вирішено питання підсудності даного спору саме Роздільнянському районному суду Одеської області.

Таким чином, заявлені ОСОБА_1 заходи не перебувають у взаємозв`язку з заявленими вимогами та з предметом позовних вимог, заява містить посилання лише на потенційну можливість створення перешкоди для виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, провадження по справі не відкрито, підсудність даного спору Роздільнянському районному суду Одеської обалсті не перевірено, що є підставами для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Роздільнянського районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею

С Суддя: Ж. В. ТеренчуТеренчук