Справа № 344/5596/17
Провадження № 6/344/726/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого державного виконавця відділу ДВС у м.Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Барабаш Н.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа , -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу ДВС у м.Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Барабаш Н.В. звернулася до суду з вказаним поданням мотивуючи тим, що на виконанні Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження 59635412 з виконання Виконавчий лист № 344/5596/17 виданий 13.06.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 78778,02 грн. заборгованості та 678 грн. витрат по оплаті судового збору . За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення на сьогоднішній день боржником у повному обсязі не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження. Зазначає, що відносно ОСОБА_1 вживались заходи примусового виконання, однак рішення до тепер не виконано, а тому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду закордон ОСОБА_1 .

Державний виконавець в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду подання була повідомлена телефонограмою.

Заінтересовані особи в судове засідання не викликались, враховуючи необхідність негайного розгляду подання, діючи з метою захисту прав та інтересів стягувача, суд вважає, що розгляд подання слід провести без участі цих осіб, в порядку частини 4 статті 441 ЦПК України.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає наступне.

Так, з матеріалів подання вбачається, що 13.06.2019 року Івано-Франківським міським судом видано виконавчий лист по справі № 344/5596/17 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 78 778 (сімдесят вісім тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 02 коп., з яких: 67 800 (шістдесят сім тисяч вісімсот) грн. 00 коп. заборгованості за за договорами позики (розписками) від 10.08.2011 року та 19.06.2013 року; 2 034 (дві тисячі тридцять чотири) грн. 00 коп. - три відсотки річних від простроченої суми за період з 13.11.2016 року по 13.12.2017 року; 8 944 (вісім тисяч девятсот сорок чотири) грн. 02 коп. пені від простроченої суми за період з 13.11.2016 року по 12.11.2017 року та 678,00 витрат по оплаті судового збору.

25.07.2019 року постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Бурієм Н.І. відкрито виконавче провадження №59635412 з виконання виконавчого листа № 344/5596/17 виданого 13.06.2019 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 78778,02 грн. заборгованості та 678 грн. витрат по оплаті судового збору

25.07.2019 року державним виконавцем направлено виклик про необхідність явки боржника ОСОБА_1 до державного виконавця щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду.

У виконавчому провадженні №.07.2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1

14.08.2019 року державним виконавцем у межах виконавчого провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсії, степендію та інші доходи боржника.

15.07.2021 року державним виконавцем здійснено вихід на місце виконання за адресою реєстрації боржника та складено акт про те, що не вдалось перевірити майновий стан, оскільки вхідні двері були зачинені.

За повідомленням Державної міграційної служби України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 15.01.2018 органом видачі 2610 .

Згідно п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Нормою ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до вказаної правової норми громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Такі обмеження прав громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно роз`яснень Верховного суду України від 01 лютого 2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує приватний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Відповідно до положення ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Статтею 33 Конституції України гарантовано кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку , запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Разом з тим, наявні в матеріалах справи копії документів, не вказують на ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення. Зокрема, наявність постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику державного виконавця без доказів їх отримання боржником, не можуть підтверджувати хоча б обізнаність останньої про відкрите провадження.

Аналізуючи матеріали справи та надані суду докази, суд вважає, що в поданні державного виконавця йдеться лише про наявність боргових зобов`язань та що вони не погашені, але ні доводів, ні доказів, які саме дії свідчать про ухилення боржника від виконання цих зобов`язань, доведення яких є обов`язковою умовою для встановлення для боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, як в поданні, так і в матеріалах справи немає. Надані докази свідчать про проведення виконавчих дій, що не є безумовною підставою для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.

З урахуванням наведеного, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в поданні державного виконавця про обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 слід відмовити, так як державним виконавцем необґрунтовано необхідность вжиття такого заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. ст.12, 441 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області старшого державного виконавця відділу ДВС у м.Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Барабаш Н.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Пастернак І.А.