Ухвала

9 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 445/806/17

провадження № 61-15214ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішенняЗолочівського районного суду Львівської області

від 21 листопада 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 15 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішенняЗолочівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 червня 2021 року, повний текст якої складено 22 червня 2021 року.

Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження і ОСОБА_1 заявляв клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, обґрунтоване отриманням копії постанови Львівського апеляційного суду 10 серпня 2021 року.

Проте заявник не надав доказів, які свідчать про поважність причин пропуску строку касаційного оскарження, в тому числі доказів, що підтверджують дату отримання копії постанови суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

За таких обставин ухвалою Верховного Суду від 1 жовтня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

ОСОБА_1 необхідно було подати до Верховного Суду докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження; докази сплати судового збору у розмірі 1 509,28 грн.

Заявнику роз`яснено, що неподання доказів, які підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Копію ухвали суду від 1 жовтня 2021 року ОСОБА_1 отримав 5 листопада 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

19 листопада 2021 року до касаційного суду від заявника надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, до якого додано заяву про видачу копій рішення Золочівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду

від 15 червня 2021 року, а також квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1 510 грн.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

Вивчивши доводи поданого заявником клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, касаційний суд дійшов висновку, що вказані заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не свідчать про пропуск процесуального строку з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження його доводів.

В ухвалі Верховного Суду від 1 жовтня 2021 року заявнику роз`яснено, що доказами, які підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, є, зокрема, докази щодо дати отримання копії постанови суду апеляційної інстанції, яка оскаржується.

Такими доказами можуть бути заява про видачу копії судового рішення, яка містить відмітку про його отримання; конверт, в якому заявнику апеляційним судом направлено копію оскаржуваної постанови.

Проте докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, заявником не подані.

Надана заявником заява про видачу копій судових рішень не містить відомостей щодо дати отримання ним копії постанови. Крім того, про це не може свідчити і наявність на копії рішення суду першої інстанції відмітки про дату його засвідчення.

19 листопада 2021 року до Верховного Суду від заявника надійшла заява, в якій він зазначає, що на виготовленій копії рішення Золочівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2019 року міститься дата її засвідчення, яка вказує про отримання ним копії оскаржуваної постанови Львівського апеляційного суду після 10 серпня 2021 року.

Вказана заява касаційним судом не приймається з огляду на наступне.

Конверт, в якому ОСОБА_1 направлено заяву, містить штрихкодовий ідентифікатор 558 та відмітку про те, що поштову кореспонденцію надано для відправлення 16 листопада 2021 року, тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого ухвалою Верховного Суду від 1 жовтня 2021 року.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Оскільки ОСОБА_1 докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не подані, вказане є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 червня 2021 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук