Справа № 465/7870/20 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/2744/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про захист прав споживача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11 травня 2019 року вона купила в ТзОВ «Дієса» в магазині «Ельдорадо», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Чорновола, 65 екшн камеру GoPro Hero 7 Black (CHDHX-701-RW), серійний № С122, вартістю 11999 грн. Стверджує, що відповідно до опису, характеристик та інструкції по використанню камери, нею можна вести зйомку під водою до 10 метрів глибини, однак перебуваючи в Єгипті 10 листопада 2019 року, вона опустила камеру на глибину 1-1,5 м. з метою проведення зйомки під водою, однак камера не включилася, а під табло знаходилася вода. Зазначає, що актом технічної експертизи № 1548 від 05 грудня 2019 року, складеному ТзОВ «Екстрім Прайд» встановлено, що камера пошкоджена потраплянням солоної води в середину. Вказує, що виробник зобов`язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби або забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, однак ТзОВ «Дієса» необгрунтовано та безпідставно відмовлено у гарантійному обслуговуванні камери, не забезпечило усунення наслідків попадання солоної води в камеру та її функціонування, відтак в ній є істотний недолік, який робить неможливим використання товару відповідно до його цільового призначення, який виник з вини виробника (продавця, виконавця). Вважає, що у разі виявлення істотних недоліків товару, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої ним грошової суми. З наведених підстав просить:

-розірвати договір купівлі-продажу екшн камери GoPro Hero 7 Black (CHDHX-701-RW), серійний № С122;

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на користь ОСОБА_1 11 999 грн.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір купівлі-продажу eкшн камери GoPro Hero 7 Black (CHDHX-701-RW), серійний № С122, укладений 11 травня 2019 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дієса».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» судовий збір в сумі 908 грн. в дохід держави.

Рішення суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса», в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що судом першої інстанції здійснено порушення загальних засад правосуддя та недопущено представника ТзОВ «Дієса» до судового засідання, оскільки, незважаючи на призначення судового засідання в режимі відеоконференції, таке з вини суду не відбулося в режимі відеоконференції. Зазначає, що суд повинен сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними своїх прав, передбачених законом та забезпечити рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом. Вказує, що позивач уже звертався з тотожними позовними вимогами за результатами розгляду яких рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено, відтак на момент подання позовної заяви існує рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили. Вважає, що товар не підлягає гарантійному обслуговуванню, оскільки його пошкодження пов`язане з потраплянням солоної рідини всередину пристрою, відтак можлива помилка споживача при закритті водостійкого боксу, GoPro, що виключає гарантійну відповідальність, оскільки у разі виходу товару з ладу з вини споживача, в тому числі і через невиконання правил експлуатації, відсутності передбачених експлуатаційними документами пломб, гарантійного талону, споживач втрачає право на гарантійне обслуговування. Наголошує, що в акті технічної експертизи № 1548 від 05 грудня 2019 року не встановлено причину потрапляння солоної води до пристрою, відтак, на думку апелянта, така могла потрапити всередину камери з вини споживача. З наведених підстав просить рішення суду скасувати.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 серпня 2021 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2021 року ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2021 року призначено на 16 год. 00 хв. 13 грудня 2021 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 23 грудня 2021 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 13 грудня 2021 року, датою ухвалення постанови є саме 23 грудня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач використав передбачений законом спосіб захисту прав споживача, а оскільки відповідач вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» не виконав та не здійснив компенсацію сплаченої за товар грошової суми наявні підстави для розірвання договору та стягнення з відповідача на користь позивача 11 999 грн. вартості товару.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 673 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 675 ЦК України договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами чи договором.

Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів»).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 11 травня 2019 року придбала в ТзОВ «Дієса» в магазині «Ельдорадо», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Чорновола, 65 екшн камеру GoPro Hero 7 Black (CHDHX-701-RW), серійний № С122, вартістю 11999 грн., що підтверджується копією фіскального чеку про оплату товару (а.с. 11).

Гарантія на вищезазначену камеру складає 2 роки з моменту її придбання, за умови дотримання правил експлуатації та умов гарантійних зобов`язань, що підтверджується гарантійним талоном.

З долученого до матеріалів справи опису-характеристики екшн камеру GoPro Hero 7 Black (CHDHX-701-RW) вбачається, що це водонепроникна камера, яка без додаткового боксу витримує занурення на глибину до 10 м.

Однак позивач звернулася з вимогою до продавця усунути недоліки товару, оскільки під час проведення підводної зйомки на глибині 1-1,5 м. камера залилася морською водою після чого не включалася

Актом технічної експертизи № 1548 від 05 грудня 2019 року, складеним сервісним відділом ТзОВ «Екстрім Прайд» підтверджується, що камера GoPro Hero 7 Black (CHDHX-701-RW), серійний № С122, пошкоджена потраплянням солоної рідини в середину (а.с. 15).

Разом з тим, в гарантійному обслуговуванні відмовлено згідно п. 6 гарантійного талону на виріб.

Відповідно до п. 6 гарантійного талону від 11 травня 2019 року на камеру GoPro серійний № С122 виробник не несе гарантійних зобов`язань та не проводить безкоштовне сервісне обслуговування виробу у випадку якщо виявлені пошкодження, викликані попаданням в середину виробу сторонніх предметів, речовин, рідин (розгерметизація боксу з вини власника, не зафіксував клямку, інше), комах або механічні пошкодження.

22 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» із заявою про розірвання договору купівлі-продажу та вимогою про повернення їй коштів в розмірі 11 999 грн., сплачених за купівлю екшн камери GoPro Hero 7 Black (CHDHX-701-RW), серійний № С122.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса» отримало вищезазначену заяву 05 жовтня 2020 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 35), однак жодним чином на неї не відреагувало.

В подальшому, 22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 надіслала Товариству з обмеженою відповідальністю «Дієса» заяву про відмову від договору роздрібної купівлі-продажу, в якій повідомила відповідача, що у зв`язку з істотним недоліком придбаної нею камери GoPro Hero 7 Black (CHDHX-701-RW), серійний № С122 вона відмовляється від договору купівлі-продажу вищезазначеного товару, внаслідок чого вимагає повернення сплаченої його вартості в розмірі 11 999 грн.

Згідно зі ст.708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Згідно ч.2 ст.679 ЦК України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості врегульовані Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Частиною 14 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів» за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 червня 2019 року у справі № 185/3592/18-ц, провадження № 61-5074св19.

Разом з тим, Товариством з обмеженою відповідальністю «Дієса» не доведено, що заливання камери відбулося з вини позивача через порушення ОСОБА_1 правил експлуатації товару.

Аналізуючи зміст акту технічної експертизи № 1548 від 05 грудня 2019 року, складеним сервісним відділом ТзОВ «Екстрім Прайд», можна зробити висновок про те, що таким встановлено причину недоліку, однак не встановлено факту виникнення недоліків товару внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання, в тому числі і занурення камери на глибину, що перевищує максимально допустиму інструкцією по її експлуатації.

Водночас, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), як у справі, що розглядається, існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 927/787/19.

Враховуючи те, що протягом гарантійного строку позивачем виявлено істотний недолік, в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», придбаної нею камери GoPro Hero 7 Black (CHDHX-701-RW), серійний № С122, відповідачем не доведено, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил експлуатації камери, вимогу про усунення недоліків відповідачем не виконано, відтак у позивача виникло право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої грошової суми за придбаний товар неналежної якості, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для розірвання договору купівлі-продажу екшн камери GoPro Hero 7 Black (CHDHX-701-RW), серійний № С122 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на користь ОСОБА_1 вартості товару неналежної якості, сплаченої нею в розмірі 11999 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач уже звертався з тотожними позовними вимогами за результатами розгляду яких рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено, відтак на момент подання позовної заяви існує рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Рішенням Франківського районного суду м. Львові від 02 вересня 2020 року у справі № 465/377/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення 11 999 грн. відмовлено.

Однак, незважаючи на однаковий суб`єктний склад учасників, якими є ОСОБА_1 та ТзОВ «Дієса», у справі № 465/377/20, як вірно встановлено судом першої інстанції, предметом позову було стягнення 11 999 грн. у зв`язку з відмовою у гарантійному обслуговуванні, а в даній справі предметом позову є повернення сплаченої за товар неналежної якості грошової суми у зв`язку з відмовою від договору, відтак у даній справі та у справі № 465/377/20 є різні предмети та підстави позову, що не дозволяє зробити висновок про їх тотожність.

Покликання апелянта на те, що його представнику судом першої інстанції не забезпечено можливість взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду спростовуються матеріалами справи, оскільки ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2021 року призначено судове засідання на 14 год. 30 хв. 18 березня 2021 року в режимі відеоконференції. Протоколом судового засідання від 18 березня 2021 року підтверджується, що таке відбулося, однак не з`явився саме представник ТзОВ «Дієса» у зв`зязку з чим розгляд справи відкладено. В подальшому судове засідання в режимі відеоконференції не призначалося, ТзОВ «Дієса» було належним чином завчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 108), однак, як вбачається з протоколу судового засідання, представник ТзОВ «Дієса» не з`явився, не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, що не є перешкодою для розгляду справи судом, зважаючи на його належне повідомлення про розгляд справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 23.12.2021 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк