РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

17 грудня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря Головчиної А.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок та господарські будівлі та споруди, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ.А загальною площею 88,4 кв.м., житловою площею 55,1 кв.м, має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та складається з: літ Б-літня кухня, водопровід №1, зливна яма №3, огорожа №4, ворота №5, мостіння І, із земельною ділянкою, на якій вони розташовані, площею 0,1 га, кадастровий номер :13:002:0040 та визнати за позивачем право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що під час перебував з відповідачем у шлюбі, а саме у грудні 2012 року ними, за спільні кошти в сумі 239790,00 грн. було придбано будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на даний будинок було зареєстровано за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від грудня 2012 року. У 2016 році шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області спірний будинок визнано спільною сумсною власністю подружжя, визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину спірного житлового будинку.Ухвалою Херсонського міського суду /Херсонської області від 17.01.2020 року скасовано вказане заочне рішення, а справу призначеного до розгляду в порядку загального провадження. 23.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 залишено без розгляду. На даний час стосунки між сторонами погіршилися , позивач не має можливості використовувати свою Ѕ частину житлового будинку, тому змушений звернутись з позовом до суду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.05.2021 року провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя закрито.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 12.07.2021 року апеляцій скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13.05.2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.08.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.Відзиву на позовну заяву не надала.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні 30.08.2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , 30 серпня 2002 року укладено шлюб про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №308. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на " ОСОБА_6 ".

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №92501369 від 21.07.2017 року, вбачається, що житловий будинок, загальною площею 88,4 кв.м., житловою площею 55,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер::13:002:0040, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та складовими частина якого є: житловий будинок, А; літня кухня, Б; водопровід 1; зливна яма, 3; огорожа 4; ворота 5; мостіння І належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Палієнко У.О. 20.04.2013 року за реєстровим №506.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_2 виданого Суворовським районним у місті Херсона відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 23.12.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23.12.2016 року розірвано, про що складено відповідний актовий запис №97.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до наведеної норми права, вище вказане спірне майно є спільною сумісною власністю сторін, оскільки придбано під час знаходження сторонами в шлюбі та не виключено з цивільного обороту.

Згідно із ч. 3ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приймаючи до уваги докази, які свідчать про час набуття позивачем та відповідачем спірного будинку, суд, вважає, що дійсно, він відноситься до майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідност. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ст.ст.69,70 СК Українидружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п 23Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60,69 СК України, ч. 3ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3ст. 325 ЦК Україниможуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до положень ст.ст.76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, суд вважає, що позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.57, 61, 70, 71 СК України, ст.ст. 365, 372 ЦК України, ст.ст. 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 354 ЦПК України суд-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий та господарські будівлі та споруди, що знаходяться по АДРЕСА_1 із земельною ділянкою, на якій вони розташовані, площею 0,1 га, кадастровий номер :13:002:0040.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 із земельною ділянкою, на якій вони розташовані, площею 0,1 га, кадастровий номер :13:002:0040 на якій вони розташовані.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 із земельною ділянкою, на якій вони розташовані, площею 0,1 га, кадастровий номер :13:002:0040 на якій вони розташовані.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленомуЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядкуст. 355 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПО НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя: Т.І. Рядча