Справа № 453/460/21
№ провадження 4-с/453/3/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Ясінського Ю.Є.

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.

представників

Університету державної фіскальної

служби України Ворощук А.О., Фокіна Я.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області матеріали скаргиОСОБА_1 на дії та бездіяльність Головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської Ольги Іванівни,-

встановив:

заявник ОСОБА_1 06 квітня 2021 року звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Лемберської О.І., в якій просить поновити строк на оскарження постанови державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської О.І. від 28 грудня 2020 року та бездіяльності державного виконавця. Визнати незаконною та скасувати Постанову головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської О.І. від 28 грудня 2020 року у виконавчому провадженні ВП №60332581 при виконанні рішення суду за виконавчим листом по справі №453/1175/17 від 07 серпня 2019 року, виданого Сколівським районним судом Львівської області про поновлення ОСОБА_1 з 19 червня 2017 року на посаді професора кафедри теорії права та держави університету Державної фіскальної служби України відповідно до наказу №342-к від 16 червня 2017 року. Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської О.І. у виконавчому провадженні ВП №60332581 при виконанні рішення суду за виконавчим листом по справі №453/1175/17 від 07 серпня 2019 року, виданого Сколівським районном судом Львівської області про поновлення ОСОБА_1 з 19 червня 2017 року на посаді професора кафедри теорії права та держави університету Державної фіскальної служби України відповідно до наказу №342 від 16 червня 2017 року. Також просить зобов`язати зазначеного державного виконавця у вищевказаному виконавчому провадженні вжити усі необхідні виконавчі дії у спосіб, порядку та строки, встановлені законом, з примусового виконання виконавчого листа Сколівського районного суду Львівської області по справі №453/1175/17 від 07 серпня 2019 року щодо поновлення ОСОБА_1 з 19 червня 2017 року на посаді професора кафедри теорії права та держави університету Державної фіскальної служби України відповідно до наказу №342-к від 16 червня 2017 року. Постановити окрему ухвалу щодо невиконання Постанови Львівського апеляційного суду від 25 червня 2019 року у справі №453/1175/17 щодо Університету державної фіскальної служби України та головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лемберської О.І. Зобов`язати головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберську О.І. про результати виконання ухвали суду, постановленої за наслідками розгляду цієї скарги, повідомити його та суд у встановленому ст. 453 ЦПК України порядку.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року вищевказану скаргу прийнято до провадження та призначено її судовий розгляд з повідомленням заявника (стягувача), боржника та державного виконавця. Визначено дату судового засідання щодо розгляду скарги по суті 05 травня 2021 року, 14 год. 30 хв. Зобов`язано державного виконавця у розпорядження суду у належно засвідченій копії надати матеріали виконавчого провадження ВП № 6033258

Скарга вмотивована тим, що 25 червня 2019 року Львівським апеляційним судом задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано рішення суду першої інстанції, поновлено ОСОБА_1 з 19 червня 2017 року на посаді професора кафедри теорії права та держави Університету Державної фіскальної служби України відповідно до наказу №342 від 16 червня 2017 року та стягнуто середній заробіток та моральну шкоду, вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення коштів виконано. На виконанні в Ірпінському міському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №60332581 з примусового виконання виконавчого листа №453/1175/17, виданого 07 серпня 2019 року Сколівським районним судом Львівської області, про визнання недійсним запису №51 у трудовій книжці ОСОБА_1 та поновлення ОСОБА_1 з 19 червня 2017 року на посаді професора кафедри теорії права та держави університету Державної фіскальної служби України відповідно до наказу №342-к від 16 червня 2017 року. 16 жовтня 2019 року державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Лемберською О.І . винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60332581 на підставі виконавчого листа, виданого Сколівським районним судом Львівської області 07 серпня 2019 року у цивільній справі № 453/1175/17 та направлено сторонам для відома та виконання. Однак боржником до відділу не надано документів щодо виконання виконавчого листа №453/1175/17 виданого 07 серпня 2019 Сколівським районним судом Львівської області, державним виконавцем винесено 13 листопада 2019 року постанову про накладення штрафу та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів. Боржником повторно не надано документів щодо виконання виконавчого листа. Державним виконавцем 17 січня 2020 року винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі та до Ірпінського ВП ГУНП у Київській області направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. На підставі даного повідомлення Ірпінським ВП ГУНП у Київській області були внесені відомості до ЄДР №000444 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України. Зазначив, що лише 24 березня 2021 року йому стало відомо, що ще 28 грудня 2020 року виконавцем винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження, однак копії постанови про закінчення виконавчого провадження йому не було надіслано. Вважає, що головним державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберською О.І, не повністю реалізовано надані їй права, не застосовано усі можливості та заходи для виконання рішення суду у повному обсязі, що свідчить про бездіяльність державного виконавця у зв`язку з чим він був змушений звертатись до суду із даною скаргою на бездіяльність державного виконавця, оскільки судове рішення надалі залишається невиконаним.

05 травня 2021 року державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Лемберською О.І. на електрону адресу суду скеровано заперечення на скаргу (вх. № ЕП-504), у котрому вона підтвердила про наявність у неї на примусовому виконанні виконавчого провадження ВП № 60332581.Також вказала, що нею вчинено цілий ряд дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для можливості виконання судового рішення, у зв`язку з чим, на її переконання, правові підстави для можливості задоволення скарги ОСОБА_1 щодо її бездіяльності у вищевказаному виконавчому провадженні відсутні. Постанова про закінчення виконавчого провадження від 28 грудня 2020 року ВП №60332581 є законною, скасуванню не підлягає та просить відмовити у поновленні строку на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 28 грудня 2020 року, оскільки скаржник був обізнаний про завершення виконавчого провадження, неодноразово звертався до Відділу, а також із зверненнями від 18 грудня 2020 року, 19 лютого 2021 року, до Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), на які йому було надано відповіді.

18 травня 2021 року ОСОБА_1 надіслав на електрону адресу суду пояснення на заперечення (вх.№ЕП-557) ОСОБА_2 де зазначив, що після закінчення виконавчого провадження було зроблено все, щоб стягувач якомога пізніше довідався про цю подію і не зміг вчасно оскаржити незаконне закриття. ОСОБА_2 навіть не заперечує що жодного повідомлення про закінчення виконавчого провадження чи відповідної постанови стягувачу не надіслано, а на жодне із звернень (усних і письмових) не відповіла. Вказав, що сам факт закриття провадження ОСОБА_2 приховала. Про закінчення виконавчого провадження вони дізнались випадково із відповіді Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), після чого й оскаржили ці дії в суді. Просить позовні вимоги, які викладені у скарзі, задоволити у повному обсязі.

Стягувач - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав на елетрону адресу суду клопотання (вх.№ЕП-1478 від 21 грудня 2021 року), в якому просить розгляд скарги проводити без його участі та задоволити скаргу.

Представники боржника - Університет державної фіскальної служби України- Ворощук А.О. та Фокіна Я.Ф. в судовому засіданні заперечили щодо задоволення скарги.

Державний виконавець Ірпінського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберська О.І. будучи належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, в таке не з"явилася.

Однією із вимог стягувача ОСОБА_1 є вимога про поновлення строку на оскарження постанови державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської О.І. від 28 грудня 2020 року та бездіяльності державного виконавця

Із матеріалів скарги вбачається, що стягувач 24 березня 2021 року дізнався, що ще 28 грудня 2020 року виконавцем винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження, однак копії постанови про закінчення виконавчого провадження йому не було надіслано, про що свідчить дата на відбитку поштового штемпеля.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальних строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В силуст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Врахувавши наведені вище обставини, суд вважає за необхідне поновити стягувачу строк для звернення із скаргою на дії державного виконавця, так як такий був пропущений за обставин, які не залежали від її волі, та як стороні виконавчого провадження надасть можливість реалізувати своє право на доступ до правосуддя.

Щодо інших вимог скарги, суд дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що 25 червня 2019 року Львівським апеляційним судом винесено постанову, відповідно до якої визнано недійсним запис №51 у трудовій книжці стягувача ОСОБА_1 від 16 червня 2017 року; поновити на роботі з 19 червня 2017 року на посаді професора кафедри теорії права та держави Університету державної фіскальної служби України, відповідно до наказу №342-к від 16 червня 2017 року; стягнуто з Університету державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 19 червня 2017 року по 25 червня 2019 року в сумі 254 442 грн. 10 коп.; стягнуто з Університету державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 5 000 грн. моральної шкоди; у решті позовних вимог відмовлено. Крім цього, стягнуто на користь ОСОБА_1 - 7444 грн. 76 грн. судового збору.

На виконання судового рішення апеляційної інстанції, Сколівським районним судом Львівської області 07 серпня 2019 року виданий виконавчий лист про поновлення ОСОБА_1 на роботі, який був пред`явлений до виконання та відкрито виконавче провадження №60332581.

Судом встановлено, що боржником до відділу не надано документів щодо виконання виконавчого листа №453/1175/17, виданого 07 серпня 2019 Сколівським районним судом Львівської області.

Згідно постанови від 13 листопада 2019 року накладено штраф та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів. Боржником повторно не надано документів щодо виконання виконавчого листа. Державним виконавцем 17 січня 2020 року винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі та до Ірпінського ВП ГУНП у Київській області направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. На підставі даного повідомлення Ірпінським ВП ГУНП у Київській області були внесені відомості до ЄДР №000444 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України

28 грудня 2020 року головним державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №60332581 з якої вбачається, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем, з метою фактичного виконання виконавчого документа, здійснено всі заходи примусового характеру передбачені законодавством.

Відповідно до положень частини першої Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.2 ст.63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З аналізу наведених норм вбачається, що передумовою закінчення виконавчого провадження при надсиланні до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення є сплив 10-тиденного терміну, наданого для виконання рішення суду, зазначеного в постанові про накладення на боржника штрафу та неможливість виконання рішення суду без участі боржника. Також умовою, з якою законодавець пов`язує таку міру відповідальності як накладення штрафу, є невиконання рішення боржником без поважних причин.

Судом встановлено, що відповідно до наказу в.о. ректора Університету державної фіскальної служби України В. Унинець-Ходаковської №509-К від 02 вересня 2021 року, на підставі якого державним виконавцем винесено оскаржувану постанову, поновлено ОСОБА_1 на посаді професора кафедри теорії права та держави Університету державної фіскальної служби України з 19 червня 2017 року; вважати трудові правовідносини з професором кафедри теорії права та держави Університету державної фіскальної служби України ОСОБА_1 припиненими з 31 серпня 2017 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору (п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України).

Поновлення незаконно звільненого працівника на роботі відбувається шляхом видання відповідною посадовою особою, в даному випадку наказу №509-К від 02 вересня 2021 року про поновлення працівника на роботі, з дати звільнення.

Після видання, зокрема, розпорядження про поновлення, якщо до трудової книжки працівника було внесено запис про звільнення, вноситься новий запис про визнання попереднього розпорядчого документа, за яким працівника було звільнено, недійсним і про поновлення на роботі.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

В свою чергу, за змістом ст. 65 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення вважається виконаним боржником із дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберською О.І. здійснено всі заходи примусового характеру передбачені законодавством щодо виконання виконавчого листа №453/1175/17 виданого 07 серпня 2019 року.

Інші аргументи, наведені стягувачем у скарзі, не підлягають з`ясуванню у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, які регламентовані розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», а тому правова оцінка таким доводам судом не надається.

Керуючись ч.2 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258, 259, 451 ЦПК України, суд,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської Ольги Іванівни відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст Ухвали виготовлено 28.12.2021 року

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області