Справа № 654/2435/21
Провадження №2/654/1005/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2021 року м. Гола Пристань
Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:
головуючої судді Ширінської О.Х.,
за участю секретаря Синевид І.І.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Голопристанського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, -
ОСОБА_2 , через свого представника ОСОБА_1 , звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 21.11.2000 року між членом біржі ТОВ «Енерго-Інвест», в особі брокера Бурлаки Наталії Геннадіївни, брокерської контори № АИ-01, яка діяла в інтересах ОСОБА_3 , проживаючого на час вчинення правочину за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору-поруки № 679 від 21.11.2000 року та членом біржі ВАТ «Енерго-Інвест», в особі брокера ОСОБА_4 , брокерської контори № АИ-01, яка діяла в її інтересах, було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
Договір купівлі-продажу був зареєстрований на Товарній біржі «Ва-Банк» в Журналі реєстрації біржових угод за реєстраційним № 2-1563 21.11.2000 року.
Всі істотні умови договору виконано, але даний договір: нотаріально не посвідчено, а тому вона позбавлена можливості належним чином розпоряджатися належним їй майном.
З часу підписання договору № 2-1563 від 21.11.2000 р. вона безперешкодно розпоряджалася майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , будь-яких претензій зі сторони відповідача до неї не надходили, а навпаки, після виконання всіх істотних умов за договором купівлі-продажу, а саме продавець передав їй належне йому майно, а вона здійснила повний розрахунок за товар, ОСОБА_3 з нею більше не зустрічався та стосунків ніяких не підтримував.
В зв`язку з даними обставинами, вона змушена звернутись до суду з даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні та не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, відзиву не надіслав, про причини своєї неявки суд не сповістив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Оскільки наявна сукупність умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд зі згоди позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 21 листопада 2000 року на товарній біржі «ВА-БАНК» у м. Херсон між членом біржі ТОВ «Енерго-Інвест», в особі брокера Бурлаки Наталії Геннадіївни, брокерської контори № АИ-01, яка діяла в інтересах ОСОБА_3 , проживаючого на час вчинення правочину за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору-поруки № 679 від 21.11.2000 року та членом біржі ВАТ «Енерго-Інвест», в особі брокера ОСОБА_4 , брокерської контори № АИ-01, яка діяла в інтересах ОСОБА_2 , було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» договір зареєстровано в Журналі реєстрації біржових угод за № 2-1563 21.11.2000 року.
Під час укладення угоди щодо купівлі-продажу квартири за вказаною адресою, між сторонами було досягнуто згоди з істотних умов цього правочину, у тому числі предмету договору і ціни, сплати витрат, пов`язаних з оформленням договору.
На даний момент позивач не має змоги зареєструвати своє право власності на вказаний будинок, оскільки правовстановлюючий документ договір купівлі-продажу не відповідає вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: договір не посвідчено нотаріально.
Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Разом з тим, слід відмітити, що договір купівлі-продажу був укладений у 2000 році, а тому, відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, його положення застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, крім того в абз. 2 п. 4 зазначено, що цивільні відносини, які виникли до набрання чинності ЦК України від 16 січня 2003 року, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Статтею 128 ЦК УРСР, що діяв на час укладення договору купівлі - продажу, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди (ст. 153 ЦК УРСР).
Коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась.
Якщо згідно з законом або угодою сторін договір повинен бути укладений в письмовій формі, він може бути укладений як шляхом складання одного документа, підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, телеграмами, телефонограмами та ін., підписаними стороною, яка їх надсилає (ст. 154 ЦК УРСР).
Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.
Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається (стаття 47 ЦК УРСР).
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угода зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Таким чином, ОСОБА_2 , придбавши у ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу, зареєстрованому на товарній біржі, квартиру на підставі ст. 15 ЗУ «Про товарні біржу», ст. 128 ЦК УРСР набула права власності на неї, однак не посвідчила угоду у порядку, передбаченому ст. 227 ЦК УРСР, що позбавило її можливості у подальшому вільно розпоряджатися своєю власністю.
Враховуючи зміни у законодавстві, що регулюють виниклі правовідносини, позивач позбавлена можливості реалізувати право власності на нерухоме майно, оскільки це право не визнається, а іншого способу для поновлення порушеного права, ніж обраний позивачем, законом не передбачено.
Таким чином, аналізуючи наведені норми чинного законодавства, а також законодавства чинного на час виникнення правовідносин, та встановлені по справі обставини, з наданих позивачем доказів вбачається, що позивачка правомірно набула право власності на квартиру, тому суд вважає доведеним факт належності позивачу на праві власності квартири АДРЕСА_1 , та визнає за нею право власності на зазначений будинок, задовольнивши позовну заяву в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13 81, 89, 141, 200, 206, 263, 265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі апеляційного скарги через Голопристанський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: О. Х. Ширінська