справа № 336/1388/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Жупанова І.Б., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні та користуванні незавершеним будівництвом житловим будинком шляхом вселення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить усунуту перешкоди, які створюють відповідачі у володінні та користуванні недобудованим житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 , шляхом вселення позивача до вказаного житлового будинку.

Справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та згідно автоматизованого розподілу справу передана у провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Жупанової І.Б..

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч. 3 ст. 177 До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду позивач ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору, яке не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір»: Судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач не звільнена від сплати судового збору при пред`явленні позову.

У рішенні по справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. ЄСПЛ констатує, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди суті цього права, та має переслідувати законну мету. Разом з тим, на думку ЄСПЛ, судовий збір є таким собі обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК та п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В своєму клопотанні позивач посилається на те, що його визнано особою, яка має право на безоплатну вторинну правову допомогу у зв`язку з відсутністю у нього грошових коштів на сплату адвокату за надані юридичні послуги. На підтвердження чого надано копія доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги №26 від 14.01.2021 р..

Також позивач посилається на те, що він знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, не має коштів для сплати суми судового збору.

Має дохід лише мінімальну пенсію в сумі 1497,00 грн. на місяць та знаходиться на утримані родичів.

На підтвердження відсутності у позивача достатніх доходів додана до позову довідка про його доходи № 991780, відповідно до якої ОСОБА_1 з січня 2020 року по грудень 2020 року було нараховано та виплачено пенсію у розмірі 20157,00 гривень.

Виходячи з чого, суд зазначає, що 5% розміру його річного доходу складає 1007,85 грн., що перевищує розмір судового збору, який належить сплатити позивачу за вимоги немайнового характеру, а саме 908,00 грн..

Тобто розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача, а відтак відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору з цієї підстави.

Суд, також бере до уваги, що з наданих відомостей, крім даних про доходи, вбачається наявність у позивач майна на праві приватної власності, що свідчить про рівень матеріального забезпечення позивача.

Позивач не є особою, що звільнена від сплати судового збору відповідно до закону та відсутні підстави, визначені частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки позивач не надав переконливих доказів на підтвердження свого скрутного матеріального стану, суд позбавлений можливості оцінити його матеріальне становище для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору.

З п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Оскільки суд не наділений повноваженнями звільняти особу від сплати судового збору без будь-яких достатніх правових підстав та, враховуючи, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, суд приходить до висновку про відмову у звільненні позивача від сплати судового збору.

Згідно статті 4 (Розміри ставок судового збору) Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір, який складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,00 грн.;

Таким чином за вимоги немайнового характеру позивачем повинно бути сплачено судового збору у сумі 908,00 грн..

Судовий збір має бути сплачений за такими реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у Зап.обл/м.Зап. Шевчен./22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, Код банку отримувача (МФО) 899998, Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN) - UA0008515, Код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення судовий збір.

В порушення вказаних вимог позивачем не долучено документів, що підтверджують сплату судового збору.

Також суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 в позовній заяві вказав, що у 2015 році почав тимчасово проживати в іншому місці на час розбудови житла за адресою АДРЕСА_1 , після чого так і не мав можливості вселитись до будинку за вказаною адресою. Не зважаючи на це, позивачем, при подачі позову до суду не було вказано адресу місце проживання, окрім АДРЕСА_1 , за якою розташований будинок до якого позивач просить вселити останнього.

Тобто, враховуючи викладене, суд позбавлений можливості належним чином повідомляти позивача про дату, час та місце призначення судових засідань до слухання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене, позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України слід залишити без руху, як таку, що подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України , та надати позивачу строк для усунення недоліків та подачі уточненої позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 175,177,185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні та користуванні незавершеним будівництвом житловим будинком шляхом вселення - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Жупанова І.Б.