Справа № 216/7222/20
Провадження 6/216/177/21
УХВАЛА

іменем України

26 листопада 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Черниш О.О.,

боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з залі суду №4, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданої заяви було зазначено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2021 стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу по оплаті за постачання теплової енергії за період з 15.10.2015 по 31.01.2020 в розмірі 22450,34 грн, пеню 769,11 грн, суму збитків від інфляції 566,63 грн, 3% річних 585,46 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області від 08.10.2021 був накладений арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження штрафів в сумі 2812,00 грн, в рамках виконавчого провадження №66857263. Заявник вважає, що з нього, як боржника у виконавчому провадженні можуть бути списані всі грошові кошти, та враховуючи оскарження ним договору, укладеного з КПТМ «Криворіжтепломережа», який у разі задоволення вимог не породить правових наслідків для стягнення з нього заборгованості, у зв`язку з чим, виникла необхідність визнання виконавчих листів такими, які не підлягають виконанню.

У судовому засіданні боржник свою заяву підтримав та наполягав на її задоволенні.

Представник стягувача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши боржника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом встановлено, що заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2021 стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу по оплаті за постачання теплової енергії за період з 15.10.2015 по 31.01.2020 в розмірі 22450,34 грн, пеню 769,11 грн, суму збитків від інфляції 566,63 грн, 3% річних 585,46 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Також встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області було відкрито виконавчі провадження №66858561, №66857263 з виконання виконавчого листа у справі №216/7222/20 від 17.06.2021.

Враховуючи те, що боржником оскаржується правомірність договору, укладеного з КПТМ «Криворіжтепломережа», він вважає, що виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Доводи представника боржника про те, що виконавчий документ не підлягає виконанню, оскільки боржником добровільно було сплачено судовий збір (погашено заборгованість), відхиляються судом з огляду на наступне.

Так, у відповідності до норм чинного законодавства, добровільне виконання рішення суду можливе з моменту набрання рішенням суду законної сили до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до частини 5 статті 26 Закон України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

При цьому, законодавцем не покладається обов`язок на органи виконавчої служби, при вирішенні питання щодо відкриття виконавчого провадження, з`ясовувати питання щодо можливості боржника самостійно у добровільному порядку виконати рішення, на підставі якого може бути відкрито виконавче провадження.

Аналізуючи норми вищенаведеного законодавства з примусового виконання судових рішень, можна дійти висновку, що примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: 1) матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); 2) процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню, може застосовуватися лише у тих випадках, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не має, що узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 39 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 259, 260, 353, 432 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02 грудня 2021 року.

Суддя Р.О. Кузнецов