Справа № 278/1229/20
05 березня 2021 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Літинського А. С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цівільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Житомирської районної державної адміністрації про скасування розпорядження та державного акту, -
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2021 року по даній справі задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Житомирської районної державної адміністрації про скасування розпорядження та державного акту. Скасовано розпорядження Житомирської районної державної адміністрації від 13 жовтня 2008 року № 1131 "Про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та видачу акта на право власності на земельну ділянку замість сертифіката ЖТ № 0033911 із земель колективної власності реформованого КСП агрофірма "Зоря" на території Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області"; скасувано державний акт серії ЯД № 564461 від 19 травня 2009 року про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0363 виданий ОСОБА_2 та вирішено питання про стягнення судового збору в сумі 840,80 грн з Житомирської районної адміністрації.

03.03.2021 року позивач звернувся до суду із заявою у даній справі, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо розподілу понесених ним витрат на правову допомогу на загальну суму 5000 грн., надану адвокатом Єгоровим С. О., та витрат на проведення експертизи, призначеної в межах розгляду цієї справи у сумі 7191,36 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду вказаної заяви повідомлялися завчасно.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Як передбачено ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як передбачено ч. 4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

В матеріалах справи наявні: копія ордеру від 15.08.2020 р., віданого адвокатом Єгоровим С. О., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю останнього (а.с. 79, 80).

Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення 03.03.2021 року позивачем подано оригінал квитанції від 01.12.2020 р. щодо сплати останнім 7191,36 грн ТОВ "Житомрземпроект", де призначенням платежу вказано: "судова експертиза".

Також надано додаток №2 до договору про представництво на надання правової допомоги від 12.03.2020 р. - акт здавання-приймання послуг за надану правову допомогу, укладений 26.02.2021 р. між ОСОБА_1 , як клієнтом, та Єгоровим С. О. , як адвокатом, згідно якого надано послуги з правової допомоги, вартість яких складає 5000 грн.

До заяви долучено також квітанцію до прибуткового касового ордера №23, видану адвокатом Єгоровим С. О. 26.02.2021 р.

Як у позовній заяві (а.с. 2-5) від 18.05.2020 р., так і в заяві щодо уточнення позовних вимог від 27.10.2020 р. (а.с. 144-147), позивач вказав, що попередній орієнтовний розмір судових витрат буде складатись зі сплаченого ним судового збору, інших витрат він не очікує понести.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 134 ЦПК України в разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Питання про розподіл витрат у вигляді судового збору, який було сплачено позивачем, судом було вирішено під час ухвалення рішення у справі 23 лютого 2021 року.

Крім того, суд зазначає, що стороной позивача не дотримано вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України в частині незаявлення відповідної заяви про надання доказів шодо розміру витрат, які сторона понесла, до закінчення судових дебатів у справі.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про стягнення судових витрат на правову допомогу та оплати послуг експерта.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. М. Дубовік