Ухвала

21 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 385/1408/20

провадження № 61-16395ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 25 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як законного представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як законний представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) на користь ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , страхове відшкодування на утримання малолітніх дітей у розмірі 134 028 грн та на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування на поховання в розмірі 20 800 грн;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 63 300,79 грн, 3 % річних у розмірі 7 711,71 грн, інфляційні втрати у розмірі 6 591,23 грн, а всього 77 603,73 грн;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , понесені судові витрати у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 грн кожному.

Гайворонський районний суд Кіровоградської області рішенням від 26 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнив частково, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовив. Стягнув з МТСБУ на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування на утримання дітей в розмірі 134 028 грн, з яких: 67 014 грн на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 67 014 грн на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; пеню у вигляді подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 41 967,29 грн; 3 % річних у розмірі 6 588 грн; інфляційні втрати в розмірі 5 844,24 грн, а всього 188 427,53 грн. В решті позовних вимог відмовив. Стягнув з МТСБУ в дохід держави 1 884,32 грн судового збору та на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 080,25 грн.

Кропивницький апеляційний суд постановою від 25 серпня 2021 року апеляційну скаргу МТСБУ залишив без задоволення, а рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2021 року - без змін.

07 жовтня 2021 року МТСБУ подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 25 серпня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати відповідні докази, а також надати нову редакцію касаційної скарги, в якій уточнити прохальну її частину щодо оскаржуваних судових рішень, та квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

04 листопада 2021 року на виконання вимог ухвали суду МТСБУ подало засобами поштового зв`язку платіжне доручення про сплату судового збору, нову редакцію касаційної скарги та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що в судовому засіданні апеляційного суду 25 серпня 2021 року було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, копію постанови апеляційного суду від 25 серпня 2021 року було отримано заявником 10 вересня 2021 року, на підтвердження зазначеного надано поштовий конверт зі штрихкодовим ідентифікатором 654 та витяг з сайту «Укрпошта».

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 25 серпня 2021 року заявник отримав 10 вересня 2021 року.

В касаційній скарзі МТСБУ, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 25 серпня 2021 року і ухвалити нове рішення в частині стягнення пені, яким відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності, в частині стягнення страхового відшкодування, яким страхове відшкодування розподілити на щомісячні платежі, в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, яким застосувати відповідальність з урахуванням щомісячних платежів та строку виконання зобов`язання.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року (на час подання касаційної скарги) - 2 270 грн.

Предметом позову у цій справі є відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування в загальному розмірі 235 431,73 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 250 = 567 500 грн).

Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки судами попередніх інстанцій не враховано правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду, як на підставу касаційного оскарження судових рішень в цій справі, є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких оскаржувані судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд також врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявники не продемонстрували наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» («Азюковська проти України») рішення від 09 жовтня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 390, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання Моторного (транспортного) страхового бюро України про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити Моторному (транспортному) страховому бюро України строк на касаційне оскарження рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2021 року та постанови Кропивницького апеляційного суду від 25 серпня 2021 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 25 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як законного представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов