Справа №220/1735/13-ц
Провадження № 4-с/220/13/21
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2021 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пономаренко Катерини Миколаївни, про відкриття виконавчого провадження, стягувач АТ «Сбербанк»,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 року ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з заявою про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пономаренко Катерини Миколаївни, про відкриття виконавчого провадження від 11 жовтня 2019 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.01.2014 року у цивільній справі № 220/1735/13-ц з відповідача на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» стягнуто суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 57107,00 грн. 11 жовтня 2019 року державним виконавцем Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального у правління Міністерства юстиції (м. Харків) Пономаренко К.М., було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 60290090. Постанову державного виконавця Арутюнян В.М. не отримував та не був із нею ознайомлений. 09 грудня 2021 року через встановлений додаток «ДІЯ» боржник отримав доступ до цієї постанови та ознайомився з її змістом, у зв`язку з чим вважає, що строк на її оскарження не пропущено. Вважає, що вказана вище постанова державного виконавця була винесена з грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Так, судове рішення набрало чинності 24 січня 2014 року, тому на думку скаржника строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув у січні 2015 року, що відповідає положенням ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинний на час виникнення зазначених правовідносин, в редакції від 22.01.2014 року. У зв`язку з тим, що строк пред`явлення до виконання виконавчого документу сплинув у січні 2015 року, а постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 11 жовтня 2019 року, вважає, що постанова державного виконавця Пономаренко К.М. є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки пропущено строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвалою суду від 17 грудня 2021 р. провадження у справі відкрито, скаргу призначено до розгляду, задоволено клопотання заявника про витребування матеріалів виконавчого провадження 60290090, залучено до участі у справі стягувача.

Ухвалою від 21 грудня 2021 року представнику заявника адвокату Фельському С.Л. відмовлено у призначенні проведення судового засідання у справі за даною скаргою в режимі відеоконференції.

В судове засідання заявник, його представник, державний виконавець, не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду скарги. Заявник та стягувач причини неявки суду не повідомили. Державний виконавець подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка учасників справи, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи не перешкоджає її розгляду.

Суд, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом статей 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 22 січня 2014 року № 606-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 22 січня 2014 року № 606-XIV (у редакції, чинній на час видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

З наданих суду матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пономаренко Катериною Миколаївною, 11.10.2019 року відкрито виконавче провадження № 60290090, щодо виконання рішення суду за виконавчим листом № 220/1735/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 57107,00 грн. на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії».

Вказане виконавче провадження № 60290090 відкрите на підставі заяви АТ «Сбербанк» від 25.07.2019 року. Згідно даної заяви, відповідно до рішення єдиного акціонера публічного акціонерного товариства «Сбербанк» (рішення № 1 від 10 квітня 2018 року) змінено найменування банку із публічного акціонерного товариства на акціонерне товариство «Сбербанк» (скорочене найменування - АТ «Сбербанк»), АТ «Сбербанк» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків публічного акціонерного товариства «Сбербанк», Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії». Зміни до Статуту погоджено Національним банком України 08 травня 2018 року.

24 січня 2013 року Великоновосілківським районним судом Донецької області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» заборгованості за кредитним договором у сумі 57107 (п`ятдесят сім тисяч сто сім) грн. 31 коп., а також витрат по сплаті судового збору у сумі 571,07 грн.

Згідно відміток державного виконавця на виконавчому листі, виконавчий лист двічі повертався стягувачу, а саме: 16.10.2014 р. на підставі п.5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та 15.12.2016 року на підставі п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла станом на час повернення виконавчого документа стягувачу, а саме 15.12.2016 р.) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частин 1, 4, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч.1).

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення (ч.4).

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч.5).

Таким чином, повернутий виконавчий лист відповідно по постанови державного виконавця від 15.12.2016 р. міг бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 15.12.2019 р.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що стягувач звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження 10.10.2019 р.

Таким чином, судом встановлено, що стягувач повторно пред`явив виконавчий лист до виконання у межах строків, передбачених ст.ст. 12, 37 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначене спростовує доводи скаржника щодо неправомірності постанови державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пономаренко Катерини Миколаївни про відкриття виконавчого провадження від 11 жовтня 2019 року. Дослідженими судом доказами, виходячи з доводів скарги, встановлено, що постанова від 11.10.2019 року про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем з дотриманням положень Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 447-452 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пономаренко Катерини Миколаївни, про відкриття виконавчого провадження від 11 жовтня 2019 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя О.М. Якішина