Справа № 645/7451/20
Провадження № 2-п/645/88/21
У Х В А Л А

Іменем України

28 грудня 2021 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Бондарєвої І.В., при секретарі Циганок В.М., за участі відповідача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.02.2021 р. у справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2021 р. відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.02.2021 р. у справі за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.68).

Заява мотивована тим, що відповідачі не отримували ні ухвали суду, ні позову, ні повісток про виклик в судове засідання на 19.01.2021 р., що підтверджується поверненням поштового конверту за закінченням терміну зберігання, та повідомленням про вручення судової повістки без підписів про вручення, тому і не з`явились до суду. Судові повістки про судове засідання 23.02.2021 року були надіслані відповідачам рекомендованим поштовим відправленням, але були повернуті до суду без підписів відповідачів і вручення, з позначкою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Вважає позначку пошти недостовірною, бо ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 зареєстровані і постійно проживали по АДРЕСА_1 . Крім того, якщо її чоловікові ОСОБА_2 і була б вручена повістка суду, то він фізично прибути до суду 23.02.2021 року не міг, бо помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, відповідачі не були повідомлені про час і місце розгляду справи 23.02.2021 року, а тому вони не з`явилась до суду, а чоловік не з`явився до суду у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Заперечуючи проти позову, зазначила, що матеріали справи не містять будь-якого посилання або документу, що між адвокатом Останковою В.О. та АТ «УКРСИББАНК» укладено договір про надання правової допомоги . Крім того, відповідно до платіжного доручення про сплату судового збору, яка двічі підписана уповноваженими фінансово- бухгалтерськими посадовими особами банку І.В.Булава, з правом першого підпису, і ОСОБА_4 , з правом другого підпису (підписи ОСОБА_5 в платіжному дорученні, позовній заяві і копіях документів справи є ідентичними). Отже ОСОБА_6 займала фінансово-бухгалтерську посаду в банку і одночасно була адвокатом -представником банку, а це явний конфлікт інтересів. Робота ОСОБА_6 на посаді у банку є несумісною з її адвокатською діяльністю і документи у справі, підписані нею, як адвокатом, є неналежними і недопустимими доказами.

Також зазначила, що її померлому чоловікові 25.02.2016 року перед укладанням споживчого кредитного договору № 0 від 25.02.2016 року, банк частково повідомив в письмові формі про умови кредитування. В «Інформаційному листі» банку визначено «форми погашення кредиту», а не «форми кредитування» за законом, «Ануїтент» і «Стандарт», але відсутній короткий опис відмінностей між ними і зобов`язаннями споживача, що передбачено законом. В цьому листі також відсутні переваги і недоліки пропонованих схем кредитування, що передбачено законом, а також «податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію».

Після ознайомлення з матеріалами справи 07.12.2021 року ОСОБА_1 стало відомо, що сплата процентів (відсотків) за користування кредитом за ануїтентними платежами дуже суттєво збільшують суму сплати процентів по відношенню до сплати процентів за «стандартною» (класичною) схемою. Розрахунок за «стандартною» (класичною) схемою: - сума кредиту 196 139,03 грн., надано на 166 місяців з 25.02.2016 року по 24.12.2029 року (включно), повернення кредиту кожний місяць 1181,56 грн. і відповідно нарахування процентів (відсотків) зменшується. Кредит надано під 20,9 % річних: 12 міс. = 1,74 процента (відсотків) в місяць. Проценти (відсотки): з 25.02 по 24.03.2016 р.196 193,03 х1,74% = 3 416,09 грн. (1-й місяць кредитування); з 25.03 по 24.03.2016 р. 196 193,03 -1 181,56 = 194 957,47 х 1,74% = 3 392,26 грн (2-й місяць кредитування); з 25.04 по 24.04.2016 р. 194 957,47-1 181,56 = 193 775,91х 1,74% = 3 371,70 грн. ( 3-й місяць кредитування) і так далі зменшення процентів кожний місяць до 0 грн. на кінець строку кредитування За ануїтентними сплатами процентів (відсотків) банк з місячного платежу в першу чергу зараховує проценти (відсотки), як основну суму, в другу чергу лише маленьку суму на повернення кредиту, таким чином вчинюється переплата процентів (відсотків) і загальної суми отриманого кредиту.

Знаючи про це на момент укладання кредитного договору 25.02.2016 року, чоловік ОСОБА_2 не підписав би кредитний договір, а ОСОБА_1 не уклала б договори поруки на невигідних для відповідачів умовах. Банк ввів в оману відповідачів, не надав їм опису відмінностей, переваг та недоліків між формами кредитування «Ануїтент» і «Стандарт», що є однією із ознак забороненої нечесної підприємницької практики.

В «Інформаційному листі» банку від 25.02.2016 року визначено: «можливість дострокового погашення кредиту без сплати додаткової комісії.». В споживчому кредитному договорі № 0, підписаному померлим чоловіком, в п. 5.2. обмежене право на дострокове повернення кредиту: «У випадку дострокового (часткового або повного) погашення кредиту за ініціативою Позичальника новий графік не розраховується.». Банк знову ввів відповідачів в оману і обмежив їх права споживача, що явно є забороненою нечесною підприємницькою практикою. Банк отримував поточні платежі на повернення кредиту і сплату процентів (відсотків) в більшій сумі ніж щомісячний ануїтентний платіж 3 620,16 грн., згідно Додатку № 1 до кредитного договору «Графік платежів,...», але перерахунку не здійснював і не зараховував часткове погашення кредиту. Так, починаючи з першого платежу 24.03.2016 року, замість 3 620,16 грн. відповідачі сплатили достроково 10.03.2016 р. 3269,23 грн. і 22.03.2016 р. - 3621,00 грн., отже дострокове повернення кредиту 3 269,23 + (3 621,0 - 3 620,160) = 3 270,07 гривень. В подальшому відповідачі теж сплачували більше 3 620,16 грн. Так з 24.03.2016 р. по 26.12.2016 р. відповідачі повинні були сплатити щомісячні ануїтентні платежі в сумі 3620,16 х 10 міс. = 36 201,60 грн., а згідно квитанцій банку по факту сплатили 42211,39 грн., дострокове повернення кредиту 6009,79 грн. З 24.01.2017 по 26.12.2017 р. до сплати банку 3 620,16 х 12 = 43 441,92 грн., а згідно квитанцій банку по факту сплатили 43 522,00 грн., дострокове повернення кредиту 43 522 - 43 441,92 = 43,52 грн. З 24.01.2018 по 26.12.2018 р. до сплати банку 3 620,16 х 12 = 43 441,92 грн., а згідно квитанцій банку по факту сплатили 43 462,14 грн., дострокове повернення кредиту 43 462,14 - 43 441,92 = 20,22 грн. З 24.01.2019 по 26.12.2019 р. до сплати банку 3 620,16 х 12 = 43 441,92 грн., а згідно квитанцій банку по факту сплатили 46 501,00 грн., дострокове повернення кредиту 43 522 - 43 441,92 = 3059,08 грн. З 24.01.2020 по 26.12.2020 р. до сплати банку 3 620,16 х 12 = 43 441,92 грн., а згідно квитанцій банку по факту сплатили 40 850,0 грн., заборгованість 40 850 - 43 441,92 = 2 591,92 грн. З 24.01.2021 по 22.11.2021 р. до сплати банку 3 620,16 х 11 = 39 821,76 грн., а згідно квитанцій банку по факту сплатили 44 900 грн., дострокове повернення кредиту 44 900 - 39 821,76 = 5 078,24 грн. Цей факт вважає доказом омани відповідачів, що є забороненою нечесною підприємницькою практикою.

Крім того, в споживчому кредитному договорі є посилання на «Правила споживчого кредитування», які є невід`ємною частиною цього договору, але цих Правил на великій кількості сторінок не було додано до договору і відповідачі не підписували цих Правил.

При підписанні договору споживчого кредитування № 0 від 25.02.2016 року позивачем не було дотримано вимог Законів України (в матеріалах справи не має доказів) і вище наведені фактичні обставини і докази доводять, що АТ «УКРСИББАНК» здійснював заборонену нечесну підприємницьку практику, порушуючи норми матеріального права і права споживачів до надання споживчого кредиту ОСОБА_2 , так і після надання споживчого кредиту. Будь-якої заборгованості на 01.10.2020 року не було, доказом чого є квитанції банку та вище викладені розрахунки дострокового повернення кредиту. Отже, банк не мав права в односторонньому порядку змінити строк виконання зобов`язання за кредитним договором за ч. 2 ст. 1050 ЦКУ, якби кредитний договір був дійсним.

Також зазначає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів підтвердження правильності розрахунків, зокрема, виписки по особовому картковому рахунку повернення кредиту та сплати процентів, яка передбачена Постановами НБУ від 18.06.2003 року № 254 «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України (п. 5.6.) та від 04.07.2018 року № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку...» (п.62). За період з 16 березня 2016 року по 24 лютого 2021 року від імені ОСОБА_2 повернуто кредит і проценти в сумі 226546,53 грн., доказом є квитанції АТ «УКРСИББАНК».

Крім того, у зв*язку із смертю ОСОБА_2 15 лютого 2021 року, його цивільна правоздатність припинилась у відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України. АТ «УКРСИББАНК» з березня 2021 року припинив приймати у ОСОБА_1 платежі з повернення кредиту та сплати процентів. ОСОБА_1 направила банку обгрунтовану заяву від 29.03.2021 року про повернення кредиту без сплати процентів в зв`язку з простроченням кредитора. З 28.04.2021 року по 25.11.2021 року ОСОБА_1 сплатила повернення кредиту в сумі 34 900 грн. Таким чином, банку по недійсному споживчому кредитному договору № 0 від 25.02.2016 року повернуто гроші в сумі 261446,53 грн., тобто більше, ніж отримано по недійсному кредитному договору на 261 446,53 - 196 139,03 = 65 307,50 грн., які підлягають поверненню ОСОБА_1 .

Просить скасувати вказане заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 подану заява підтримала у повному обсязі та пояснила, що заборгованості перед банком вона не має.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду справи, відповідно до положень ч.1 ст.287 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.12.2020 р. відкрито провадження у справі за позовом АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.40).

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.02.2021 р. позовні вимоги задоволені. З відповідачів на користь АТ «Укрсиббанк» стягнуто солідарно заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 25.02.2016 року у розмірі 184584 грн. 23 коп., з яких: 180259,21 грн. заборгованість за кредитом; 4257,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 70,26 грн. заборгованість по процентам за користування грошовими коштами понад встановлений договором строк. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» судовий збір у розмірі 2768 грн. 77 коп., тобто по 1384,39 грн. з кожного (а.с.68-71).

Згідно ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з*явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, про дату, час та місце судового розгляду, зокрема, й 23.02.2021 р., відповідачі були повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток на зареєстровану адресу їх постійного місця проживання: АДРЕСА_1 , які повернуті до суду за закінченням строку зберігання та за відсутністю адресата за вказаною адресою ( а.с.51-54, 57-60).

Мотивуючи свою заяву про перегляд заочного рішення, відповідач посилалась на відсутність повноважень у представника АТ «УкрСиббанк», який підписав позовну заяву, на несправедливі умови та недійсність Кредитного договору, укладеного між банком та ОСОБА_2 , на власний розрахунок платежів за іншою, не передбаченої умовами Кредитного договору схемою погашення кредиту.

На думку суду, вказані доводи відповідача є його власною оцінкою наданих позивачем доказів, а не доказами, наданими відповідачем, тому не є підставою для перегляду заочного рішення у порядку ст..288 ЦПК України, але можуть бути предметом апеляційного розгляду справи.

Що стосується посилання на припинення цивільної дієздатності відповідача ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , то згідно пояснень ОСОБА_1 , спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка, вона прийняла, шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, тому в даному випадку питання заміни сторони , яка вибула, на її правонаступника, може бути вирішено на стадії виконання судового рішення, в разі залишення його без змін судом апеляційної або касаційної інстанції.

Враховуючи наведене, суд залишає заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.02.2021 р. без задоволення.

Керуючись ст.ст.247, 272, 287, 288, 260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.02.2021 р. у справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 29.12.2021 р.

Суддя -