ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6749/21 Справа № 213/471/21 Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 213/471/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України України в Дніпропетровські області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бурлаченко Сергій Юрійович, на ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року, яка ухвалена суддею Алексєєвим О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 13 травня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року заявник ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бурлаченко С.Ю., звернувся до суду з заявою, яку уточнив у квітні 2021 року, про встановлення юридичного факту.

В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_1 працював на шахті «Імені 26 з`їзду КПРС» ВО «Червонодонвугілля» (з 13.10.1992 року була перейменована на шахта «Талівська») у Луганській області, яка є тимчасово окупованою територією, за професіями, які відносяться до Списку №1. Згідно роз`яснень співробітників Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відділу обслуговування громадян у Саксаганському районі міста Кривого Рогу заявник буде отримувати пенсію в березні 2021 року, однак трудовий стаж, який підтверджується довідками, виданими органами, розташованими на тимчасово окупованій території не буде враховано при призначенні пенсії, оскільки вони не відповідають вимогам законодавства. Вважає, що для підтвердження стажу роботи з особливо шкідливими та важкими умовами праці у заявника наявні всі докази. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії.

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бурлаченко С. Ю., просив встановими факт роботи ОСОБА_1 на шахті «Імені 26 з`їзду КПРС», яка з 13.10.1992 року перейменована у шахту «Талівська» Виробничого об`єднання «Червонодонвугілля» зі шкідливими умовами праці, що дає право на пільгову пенсію за Списком №1.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення юридичного факту закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бурлаченко С. Ю., подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви у повному обсязі.

Зазначає, що під час консультації в Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відділу обслуговування громадян у Саксаганському районі міста Кривого Рогу йому було роз`яснено, що ОСОБА_1 буде отримувати пенсію в березні 2021 року, однак трудовий стаж, який підтверджується довідками, виданими органами, розташованими на тимчасово окупованій території не буде враховано при призначенні пенсії, оскільки вони не відповідають вимогам законодавства.

Вважає, що для підтвердження стажу роботи в особливо шкідливих та важких умовах праці, у нього наявні усі підтвердження.

Вказує, що питання призначення пенсій на пільгових умовах із списком № 1 деталізовано у Порядку застосування списків № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383.

Посилається на п. 20 цього Порядку, яким визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Залучення свідків, на що вказує заінтересована особа, не можливо у зв`язку з тим, що вони перебувають на окупованій території Луганської області, та законом не передбачено можливість допиту їх у дистанційному порядку, отже органи ПФУ позбавляють його можливості мати пенсію.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бурлаченко С. Ю., до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначає, що заявник звернувся не до того суду та з неналежними позовними вимогами. Зазначає, що законодавством встановлення факту, що має юридичне значення саме наявності стажу для призначення пенсії, здійснюється в іншому порядку. Вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення, як необґрунтовану.

Заслухавши суддю - доповідача, представника заявника ОСОБА_1 адвоката Бурлаченка С.Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення юридичного факту, суд першої інстанції керувався п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України та виходив з того, що, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту роботи на відповідному підприємстві із шкідливими умовами праці, що дає право на пільгову пенсію за Списком №1 у певний період, заявник обґрунтовував необхідність його встановлення для подальшого зверненням до Управління Пенсійного фонду щодо нарахування йому пенсії. Особисто заявник не звертався до співробітників Управління Пенсійного фонду із заявою та документами для призначення пенсії з урахуванням трудового стажу за період роботи на шахті «Імені 26 з`їзду КПРС» («Талівська») ВО «Червонодонвугілля» на території Луганської області, яка на даний час є тимчасово окупованою територією.

Крім того, зазначив, що, враховуючи діючий Порядок підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням на підставі статті 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини другої статті 124 Конституції України заявник має право звернутися за захистом свого права до суду, але не із заявою про встановлення факту існування трудових відносин, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції вважав, що у випадку існування спору про право заява про встановлення факту на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії, не може розглядатися у порядку цивільного судочинства. Спірні правовідносини не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки існує іншій, позасудовий порядок їх встановлення, та їх віднесено до компетенції органів Пенсійного фонду України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Згідно роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» надано роз`яснення, що при вирішенні питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звертаючись до суду, просив встановити факт його роботи на шахті «Імені 26 з`їзду КПРС» («Талівська») ВО «Червонодонвугілля» зі шкідливими умовами праці, що дає йому право на пільгову пенсію за списком № 1.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків - не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації.

Колегія суддів звертає увагу, що встановлення факту щодо відповідного трудового стажу ОСОБА_1 необхідно для призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, встановлений законом порядок призначення пенсії на пільгових умовах передбачає також встановлення органом ПФУ факту наявності відповідного трудового стажу, а рішення вказаного органу щодо призначення чи не призначення такої пенсії підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

При визначенні предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Верховний Суд неодноразово вказував, що не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства заяви про встановлення фактів трудового стажу. Відмова ПФУ у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року справа № 401/2020/17-ц, провадження № 14-362цс18, Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18, провадження № 14-369цс19, Постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 589/2794/16-ц, провадження № 14-589цс19).

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства факти щодо трудового стажу, оскільки законодавством визначено позасудовий порядок їх вирішення, за таких обставин розгляд вимог заявника не може відбуватися за правилами цивільного судочинства ні в окремому провадженні, ні в загальному, тому наявні всі підстави для закриття провадження у даній справі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до суперечливого тлумачення норм процесуального права і незгоди з висновками суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 вказаної Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі "Peretyaka AndSheremetyev v. Ukraine" від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, §33).

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бурлаченко Сергій Юрійович, залишити без задоволення.

Ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 версеня 2021 року.

Головуючий:

Судді: