Справа № 317/104/21
пр. № 2/317/386/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.,

за участю секретаря Герман Н.П.

представника позивача Крамаренко А.А.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши в підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «Позика» до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «Позика» до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою від 08.02.2021 р. відкрито провадження у вказаній справі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про залишення позовної заяви без руху, оскільки позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до позовної заяви ТОВ «ФК «Позика» ставить питання про звернення стягнення на предмет іпотеки у вигляді земельної ділянки площею 0,1500 га.

Відповідно до висновку викладеному у Постанові ВП ВС від 26.02.2019 у справі № 907/9/17 вбачається, що позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки є вимогою майнового характеру, та за неї слід сплачувати відповідний судовий збір як за майнову позовну вимогу.

З аналізу вказаної постанови виплаиває, що вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки визначена у вартісному еквіваленті за договором іпотеки від 15 червня 2007 року, отже вимога позивача має визначену і погоджену сторонами оцінку вартості майна і не може розглядатися як вимога немайнового характеру.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданої юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До своєї заяви ТОВ «ФК «Позика» долучила платіжне доручення № 822 від 19.11.2020 р. про сплату 2102 грн. судового збору, що відповідає сумі судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, тобто позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір у справі.

Враховуючи, що предметом позову є іпотечне майно вартість якого погоджена сторонами у розмірі 278 836 грн., суд приходить до висновку про те, що вказана сума складає ціну позову, у зв`язку з чим 1,5 % від цієї суми становлять 4182,54 грн., за відрахуванням раніше сплаченого судового збору, позивачу слід доплатити 2080 грн. 54 коп.

Керуючись ст.ст. 187, 259, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ТОВ «ФК «Позика» до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути зазначені в ухвалі недоліки протягом п`яти днів з моменту отримання даної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Мінгазов