У Х В А Л А

Справа № 2-1197/11

Провадження № 4с/932/117/21

13 грудня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

за участі

секретаря судового засідання Рибалки В.І.

представника скаржника Гурбича І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо клопотання про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

27.09.2021 року боржник ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із скаргою на бездіяльність Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра, у якій прохав зобов`язати відділ ДВС Новокодацького району м. Дніпра зняти арешт, накладений постановою Ленінського ВДВС ДМУЮ від 13.10.2014 року у виконавчому провадженні № 44923507 на суму 77 777,51 грн., оскільки він накладений у порушення п. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаргу обгрунтував наступним чином. У провадженні Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходились виконавчі провадження з примусового виконання виданих 06.12.2003 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська виконавчих листів по справі № 2-1197/11 про стягнення з нього на користь ПАТ «Інпромбанк» заборгованості (ВП № 41492748 та № 44923507). Державний виконавець при накладенні арешту на його майно порушив вимоги п. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки піддав арешт грошові кошти на рахунках боржника у сумі більшій, ніж потрібна для виконання рішення. Так, у виконавчому провадженні № 44923507 державний виконавець постановою від 13.10.2014 року арештував кошти на суму 77777,51 грн., однак не врахував, що виконавчий документ був виданий повторно та у раніше відкритому виконавчому провадженні № 41492748, у період з 16.01.2014 року по 19.06.2014 року, було накладено арешт на кошти боржника на банківських рахунках на суму 77 826,55 грн., який знято не було. На сьогоднішній день сума арешту складає 155 604 грн. 06 коп., а повинна складати 77 826,55 грн., відповідно до виконавчого листа від 06.12.2013 року. Крім того, відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», встановлення виконавцем наявності коштів на рахунках боржника, достатніх для виконання рішення, є підставою для зняття арешту повністю або частково. Для забезпечення виконання рішення достатньо грошових коштів у сумі 77 826,55 грн. Оскільки виконавець не зняв арешт, встановивши наявність коштів на його рахунках, він 07.05.2021 року звернувся до начальника відділу з клопотанням про зняття арешту, але до цього часу відповіді не отримав.

15.11.2021 року скаржник надав до суду письмові заперечення на відзив відділу ДВС, у яких прохав зобов`язати начальника ВДВС Новокодацького району своєю постановою у відповідності до вимог ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» скасувати арешт, накладений постановою Ленінського ВДВС ДМУЮ від 15.04.2014 року по ВП № 41492748 на суму 77 826,55 грн., оскільки такий не відповідає вимогам п. 3 ст. 56, п. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». У запереченнях зазначив, що дійсно звертався до суду зі скаргою на незаконний арешт у виконавчому провадженні № 44923507, однак підстави звернення були іншими. Вважав накладений арешт незаконним, оскільки сума боргу змінилась внаслідок часткового погашення заборгованості.

У судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав та прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що виконавча служба повинна була зняти арешт на підставі клопотання ОСОБА_1 від 07.05.2021 року, арешт знято не було, як й не було надано жодної відповіді.

Представник Новокодацького відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд скарги у відсутність представника відділу.

20.10.2021 року Новокодацьким ВДВС у м. Дніпрі надано відзив на скаргу, у якому прохають скаргу залишити без задоволення. Підставами для відхилення скарги визначено наступне. Так, у провадженні відділу перебувало виконавче провадження № 41492748 з примусового виконання виконавчого листа від 06.12.2013 року, виданого судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ «Інпромбанк» заборгованості у сумі 77 777,51 грн. Постановою виконавця від 19.06.2014 року виконавчий документ повернуто стягувачеві у зв`язку з відсутністю у боржника майна. Також, у провадженні відділу перебувало виконавче провадження № 44923507 з примусового виконання виконавчого листа від 06.12.2013 року, виданого судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ «Інпромбанк» заборгованості у сумі 77 777,51 грн. Постановою виконавця від 01.12.2014 року виконавчий документ повернуто стягувачеві у зв`язку з відсутністю у боржника майна. Обидва виконавчі провадження знищенні по спливу строку зберігання. На цей час у провадженні відділу інші виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 не перебувають. Повернення виконавчого документу стягувачеві не є виконанням рішення, а тому не є підставою для зняття арешту з майна боржника. Встановлені законом підстави для скасування арешту майна боржника були відсутні. Крім того, ОСОБА_1 вже подавав аналогічну скаргу у 2020 році та її було залишено без розгляду через пропуск строку на подання. Аналогічним чином, ОСОБА_1 пропущено строк і на подання цієї скарги.

Стягувач про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, однак явку свого представника у судове засідання не забезпечив, письмових заяви чи клопотань не надав.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення скарги без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2012 року у справі № 2-1197/11 стягнуто у солідарному порядку, зокрема, з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ «Інпромбанк» заборгованість за кредитним договором та судові витрати у сумі 77 826 грн. 55 коп.

06.12.2013 року Бабушінським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ «Інпромбанк» грошових коштів у сумі 77 826 грн. 55 коп.

16.01.2014 року Новокодацьким відділом державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (до перейменування Ленінський ВДВС) відкрито виконавче провадження № 41492748 з примусового виконання виконавчого листа цього суду від 06.12.2013 року.

15.04.2014 року державним виконавцем Батрак Є.В. прийнято постанову про арешт коштів боржника на банківських рахунках у межах суми стягнення 77 826,55 грн.

19.06.2014 року державним виконавцем Батрак Є.В. було прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». На момент повернення виконавчого листа сума заборгованості складала 77 777 грн. 51 коп.

01.10.2014 року стягувачем повторно пред`явлено виконавчий лист до виконання до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), де 03.10.2014 року відкрито виконавче провадження № 44923507.

Постановою державного виконавця Батрак Є.В. від 13.10.2014 року накладено арешт на кошти боржника на банківських рахунках у межах суми стягнення 77 777 грн. 51 коп.

Вже 01.12.2014 року державним виконавцем Батрак Є.В. знову прийнято постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

Боржником доказів на підтвердження того факту, що заборгованість за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2012 року у справі № 2-1197/11 - погашена, суду не надано.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2020 року, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.06.2020 року, залишено без розгляду скаргу ОСОБА_1 на постанову виконавця про арешт коштів на банківських рахунках боржника від 13.10.2014 року.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 11.08.2020 року, рахунки боржника ОСОБА_1 обтяжені арештом на підставі постанови від 15.04.2014 року у ВП № 41492748 та від 13.10.2014 року у ВП № 44923507.

07.05.2021 року боржник звернувся до начальника Новокодацького відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із клопотанням про зняття арешту з його рахунків, що накладений постановою від 13.10.2014 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.09.2021 року скасовано рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, ухвалене 14.04.2021 року за наслідками розгляду позову ОСОБА_1 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ВАТ «Інпромбанк», про зняття арешту з майна, а провадження у справі закрито. Позивачу роз`яснено про те, що належним способом захисту є звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

Вирішуючи клопотання Новокодацького відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду, суд виходить із наступного.

Згідно вимог ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Нормою ст. 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи те, що предметом оскарження є бездіяльність виконавця, що виразилась у незнятті арешту з майна, яка є триваючою, строк на подання скарги не пропущений.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до змісту ст. 451 ЦПК України скарга підлягає задоволенню лише при встановленні, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця прийняті або вчинені не у відповідності до вимог закону, поза межами повноважень суб`єкта оскарження, і права чи свободи заявника були порушені.

Відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18, боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать, що державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа у цивільній справі № 2-1197/11 у виконавчих провадженнях № 41492748 та № 44923507 накладено арешти на грошові кошти боржника на банківських рахунках, які не зняті при прийнятті постанов про повернення виконавчого документу стягувачеві. Правові підстави для зняття арешту з майна при прийнятті виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, відсутні, оскільки причини, що зумовлювали повернення виконавчих документів вказують на те, що судове рішення виконано не було. Після повернення виконавчого документу ні виконавець, ні начальник відділу виконавчої служби, вже не мають повноважень та правових підстав для скасування арешту майна. Відповідно до положень ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Боржником рішення суду не виконано. Крім того, самі матеріали виконавчих проваджень знищені.

Доводи скаржника щодо інших правових підстав для зняття арешту з коштів на банківських рахунках у вигляді розбіжностей у сумі заборгованості та наявності коштів на рахунках для задоволення вимог кредиторів не заслуговують на увагу, оскільки при наявності коштів на рахунках боржника державним виконавцем було б стягнуто такі кошти та закінчено виконавче провадження у інший спосіб, а також тому, що часткове погашення заборгованості підставою для зняття арешту з майна не є.

Окрім цього, суд зазначає, що на підтвердження того, що клопотання про зняття арешту від 07.05.2021 року було отримано відділом державної виконавчої служби, представник скаржника надав квитанцію АТ «Укрпошта» про відправлення рекомендованого листа № 303.

При перевірці зазначеного номеру поштового відправлення на сайті АТ «Укрпошта» https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html, встановлено, що дані про відправлення за номером 303 відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Таким чином, не підтверджено належними та допустимими доказами того, що Новокодацьким відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) отримано клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту, на яке посилається представник скаржника, як підставу для зняття арешту.

З цих підстав, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 352-355, 447-453 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо клопотання про зняття арешту з майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 15 днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 17.12.2021 року.

Суддя В.В. Куцевол