г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3003/19
Номер провадження 2/213/19/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді - Князєвої Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ємельянцевої Т.С.,

представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, який є правонаступником Акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» у зобов`язанні, що виникло з виконання кредитного договору № 13136-073/06Р, звернулося до суду із позовом, посилаючись на те, що 02.06.2006 між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 13136-073/06р, за умовами якого банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 16000 доларів США з кінцевим строком повернення заборгованості до 02.06.2026, а позичальник зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені договором. У забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за зазначеним кредитним договором між банком та ОСОБА_3 укладений договір поруки № 13136-073/06Р від 02.06.2006. Відповідачі взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплаті відсотків за кредитним договором належним чином не виконують. 31.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами № 1, відповідно до якого позивач отримав право вимоги за вищезазначеним кредитним договором. Станом на 15.07.2019 заборгованість за кредитом становить 111800,34 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справ и повідомлений належним чином та своєчасно. Доказів поважності причин неявки не надав. Судом постановлена ухвала про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав. Надав письмові пояснення, відповідно до яких позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, через три з половиною роки з моменту виникнення зобов`язання відповідача-1 щодо здійснення платежу за кредитним договором. Вважає, що порука відповідача-2 є припиненою, оскільки позивач встановив відповідачу-1 новий строк виконання зобов`язання - до 29.06.2017. З цієї дати позивач не пред`явив вимог до відповідача-2, а тому порука в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України є припиненою. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Судом постановлена ухвала про розгляд справи без його участі.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

02.06.2006 між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» (змінило назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 13136-073/06р, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 16000 доларів США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування нерухомого майна, укладення яких здійснюється на підставі та з урахуванням вимог п. 6.1.14 договору. Кредит надається строком з 02.06.2006 до 02.06.2016 зі сплатою 12 % річних. Строк користування кредитом обчислюється від моменту перерахування грошових коштів за розпорядженням позичальника або видачі коштів з каси банку. Видача кредиту здійснюється шляхом видачі готівки з каси банку. Позичальник зобов`язався своєчасно повернути грошові кошти і сплатити нараховані відсотки в строки, передбачені договором. Відповідно до п. 4.1. та п. 4.2. договору позичальник зобов`язався погашати заборгованість з кредиту рівними частинами в сумі 134 долари США щомісячно, до «10» числа наступного місяця, а відсотки - щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент повернення кредиту. Відповідно до п. 4.4. договору шляхом підписання зазначеного договору сторони домовилися, що в разі виникнення у позичальника прострочення з погашення кредиту та/або сплаті відсотків за користування кредитом, строк користування кредитом закінчується достроково на 10-й день місяця, наступного за місяцем, в якому виник факт прострочення. Про закінчення строку користування кредитом банк письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п. 6.1.7. договору позичальник зобов`язався у разі виникнення подій, зазначених, зокрема, у п. 4.4. кредитного договору, достроково погасити заборгованість з кредиту і процентів у повному обсязі, а також сплатити штраф і пеню.

До зазначеного договору неодноразово вносилися зміни та доповнення, зокрема, 25.02.2009, 06.11.2009, 08.08.2014, 08.12.2015. Згідно з останніми змінами та доповненнями змінено валюту кредитування з доларів США на гривні. Загальна сума кредиту в національній валюті станом на 08.12.2015 - 123485,51 грн, кредит надається строком з 02.06.2006 по 02.06.2026. Сторонами погоджено процентну ставку у розмірі 13 % річних за зобов`язанням в національній валюті на період з 09.12.2015 по 08.12.2016, у розмірі 15% річних - з 08.12.2016. Змінено графік погашення заборгованості за кредитом (щомісяця у строк до «08» числа наступного місяця) та процентів - «08» числа кожного місяця. У разі затримання зазначених платежів на три календарні місяці банк має право достроково припинити строк користування кредитом та вимагати погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі, включаючи сплату суми боргу за кредитом, що залишилася, належних процентів, пені та штрафних санкцій та відшкодування завданих банку збитків.

02.06.2006 між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» (змінило назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК») в забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 13136-073/06р від 02.06.2006 укладено договір поруки № 13136-073/06р, за умовами якого ОСОБА_3 зобов`язався нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 02.06.2016 у розмірі 16000 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. Пунктом 1.3 договору поруки передбачено, що поручитель дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою за даним договором зобов`язання позичальника, що може виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у випадку внесення позичальником та кредитором змін та доповнень до кредитного договору або у випадку внесення змін до кредитного договору та/або до даного договору кредитором в односторонньому порядку. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 02.06.2019.

08.12.2015 до договору поруки внесено зміни та доповнення, зокрема, змінену розмір кредиту за забезпечувальним кредитним договором на 123485,51 грн, строк повернення кредиту - до 02.06.2026, розмір відсотків. Договір діє до 02.06.2029. Порука, встановлена договором, діє до 02.06.2029.

02.06.2006 між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» (змінило назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК») та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 13136-073/06р для забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань позичальника за кредитним договором № 13136-073/06р від 02.06.2006, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

Договором від 08.12.2015 внесено зміни до іпотечного договору, зокрема, щодо суми кредиту, розміру відсотків та строку повернення кредиту.

31.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами № 1, відповідно до умов якого позивач отримав усі права вимоги за кредитними договорами, а також права вимоги до осіб, що надають забезпечення за відповідними договорами забезпечення, які мав первісний кредитор, у тому числі право вимоги до відповідачів. Станом на 31.05.2017 загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 13136-073/06р від 02.06.2006, право вимоги за яким відступлено позивачу, становить 111800,34 грн, з яких: тіло кредиту - 105718,06 грн; відсотки - 6082,28 грн.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу прав вимоги фактична передача прав вимоги підтверджується актом приймання-передачі прав вимоги за кредитами. Після передачі документів стосовно кредиту складається акт приймання-передачі документів стосовно кредиту. До таких документів відноситься, зокрема виписка за рахунком у формі та за суттю, що є доступними для продавця, для кожного з кредитів за кредитними договорами (п. 1.1 (d) договору). Договором передбачено письмове повідомлення про передачу права вимоги позичальнику та особі, що надає забезпечення (до яких відноситься і поручитель).

31.05.2017 відповідачу ОСОБА_1 позивачем надіслано повідомлення про передачу права вимоги за кредитним договором. Повідомлено, що загальною сумою заборгованості є 115570,39 грн.

ОСОБА_1 позивачем надіслано лист від 09.06.2017 з вимогою до 29.06.2017 сплатити заборгованість за кредитним розміром у сумі 115570,39 грн.

Відомості про отримання ОСОБА_1 повідомлення про передачу та вимоги про погашення кредитної заборгованості відсутні.

Доказів надіслання такого повідомлення та вимоги поручителю до позову не додано.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором, забезпечених договором поруки, та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, наслідків неналежного виконання зобов`язань.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).

Згідно з приписами ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Норми ст. 256 ЦК України визначають, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до положень ст. 257 та ч. 3 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надав суду письмову заяву про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному з платежів.

Судом встановлено, що умовами кредитного договору передбачено дострокове припинення строку користування кредитом у разі затримання позичальником платежів (основної суми боргу та процентів) на три календарні місяці.

Водночас, матеріали справи не містять доказів порушення позичальником строку погашення кредиту та сплати процентів, виписка по рахунку до позову не долучена. Тому суд позбавлений можливості перевірити строки погашення позичальником заборгованості за кредитом, наявність у кредитора права вимоги дострокового повернення кредиту та строки звернення до суду. При цьому суд звертає увагу, що умовами договору купівлі-продажу прав вимоги передбачено долучення до документів стосовно кредиту виписки за рахунком.

Також суд зазначає, що до позову не додано розрахунок заборгованості. Додаток 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги (перелік кредитних договорів та договорів забезпечення) суд не бере до уваги як доказ наявності заборгованості, оскільки зазначений документ не може розцінюватися як розрахунок заборгованості. Крім того, такий документ не має інформативного характеру, є нечитабельним, складеним без дотримання нормативних вимог до оформлення документів, закріплених в ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлення документів», затверджених наказом Держспоживстандарту України №55 від 17.04.2003.

Крім того, долучені до позову документи містять протиріччя щодо розміру заборгованості. Так, у додатку 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги загальний розмір заборгованості зазначено як 111800,34 грн, а у повідомленні про передачу та вимозі повернення заборгованості - 115570,39 грн.

Таким чином, позивачем не доведено наявність заборгованості та її розмір.

Щодо позовних вимог до ОСОБА_3 суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" визначено, що при вирішенні спорів з приводу поруки суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому в разі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом передбаченого строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов`язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Звернення до суду після спливу передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України трирічного строку не є підставою для відмови в позові у зв`язку зі спливом строку позовної давності, а є підставою для відмови в позові у зв`язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов`язання за договором поруки слід пред`явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом трьох років з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі 6-170цс13, від 17 вересня 2014 року у справі 6-53цс14, від 20 квітня 2016 року у справі 6-2662цс15.

При цьому суд також позбавлений можливості перевірити дотримання передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦПК України строку для пред`явлення вимоги поручителю, оскільки матеріали справи не містять детального розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку позичальника.

Крім того, суд зазначає, що новим кредитором не було повідомлено поручителя про відступлення права вимоги за кредитним договором, як це передбачено умовами договору купівлі-продажу прав вимоги. Доказів на спростування зазначеного позивачем не долучено.

Таким чином, з огляду на недоведеність позивачем факту наявності заборгованості та її розміру, не повідомлення поручителя про зміну кредитора позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 267, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 553, 554, 559, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сік орського, 8, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Н. В. Князєва