Справа № 161/3482/21 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/805/21 Категорія: 8 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Троц Юлії Борисівни про визнання правочину недійсним, визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно та зобов`язання вчинити дію, за апеляційною скаргою представника відповідача Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - Мелянчука Володимира Анатолійовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеними позовом.

Покликався на ті обставини, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 серпня 2020 року, яке набрало законної сили, було визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Волинь-реєстр» Куклинської сільської ради Чернюк О. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46120824 від 25 березня 2019 року 11:59:04, про реєстрацію права власності на належну йому квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ «Укрсоцбанк».

Вказане рішення суду відновило становище, що існувало до порушення його права власності на квартиру, шляхом поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про його право власності на зазначене житло.

Також позивач вказував, що 23 грудня 2020 року звертався із заявою до департаменту «Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку» Луцької міської ради про державну реєстрацію прав власності на квартиру по АДРЕСА_1 . Однак 02 лютого 2021 року отримав відмову від державного реєстратора у вчиненні державної реєстрації його права власності на квартиру.

Після чого, йому стало відомо, що 11 жовтня 2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та АТ «Альфа-Банк» був укладений передавальний акт 10221-10229 про перехід усіх майнових прав та обов`язків від АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк» у зв`язку із реорганізацією АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно даного передавального акту право власності на його квартиру перейшло до відповідача АТ «Альфа-Банк» і приватним нотаріусом Троц Ю. Б. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 51537572 від 10 березня 2020 року, яким право власності на вказану квартиру було зареєстровано 05 березня 2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за АТ «Альфа-Банк».

Вважаючи, що зазначені вище дії відповідачів щодо його квартири, яка перебувала в іпотеці АТ «Укрсоцбанк» як забезпечення його кредитних зобов`язань у валюті перед цим банком, були проведені з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, позивач просив суд визнати недійсним з моменту його підписання передавальний акт 10221-10229 від 11 жовтня 2019 року, укладений між АТ «Укрсоцбанк» та АТ «Альфа-Банк» в частині передачі права власності на квартиру АДРЕСА_1 від АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк». Визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю.Б. про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер 51537572 від 10 березня 2020 року 14:32:18 про державну реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк», , 05 березня 2020 року 14:32:12 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відновити становище, що існувало до порушення права власності ОСОБА_1 шляхом поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомостей щодо права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2021 року позов задоволено. Визнано недійсним з моменту затвердження передавальний акт № 10221-10229, затверджений рішеннями єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» та загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» 15 жовтня 2019 року в частині передачі АТ «Альфа-Банк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю. Б. (індексний номер: 51537572 від 10.03.2019 року 14:32:18) про державну реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк», , у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відновлено становище, що існувало до порушення права власності ОСОБА_1 шляхом поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей щодо його права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2021 року стягнуто в рівних частинах з відповідачів АТ «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Троц Ю. Б. на користь ОСОБА_1 понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2724 грн та судові витрати на правничу допомогу в сумі 15000 грн.

Вважаючи вказане рішення суду, в частині визнання недійсним з моменту затвердження передавального акту 10221-10229 рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» та загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року в частині передачі АТ «Альфа-Банк» права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , незаконним і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, відповідач АТ «Альфа-Банк» подав апеляційну скаргу, у якій рішення суду в зазначеній частині просив скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки АТ «Альфа-Банк» набуло всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуло обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів, під час реорганізації АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», а не на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, то будь які права позивача порушені не були, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим та таким, що цілком відповідає встановленим судом обставинам, просив залишити його без змін та відмовити у задоволенні скарги.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами спору не оскаржується, а тому апеляційним судом не преглядається.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача АТ «Альфа-Банк» до задоволення не підлягає з таких підстав.

Ухвалюючи рішення в оскаржуваній відповідачем частині, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний передавальний акт є формою договору відчуження майнових прав АТ «Укрсоцбанк» на квартиру позивача іншій стороні цього договору АТ «Альфа-Банк», яке відбулося з порушенням вимог чинного законодавства, що регулює такі правовідносини сторін. Крім того суд вважав, що такий договір порушує права власника квартири позивача ОСОБА_1 , яке підлягає захисту і поновленню в обраний ним спосіб.

Такий висновок суду є правильний.

Судом встановлено, що 16 травня 2007 року між позивачем ОСОБА_1 та АТ «Укрсоцбанк» був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №072-22-02/07, за яким був отриманий споживчий кредит у розмірі 90 000,00 доларів США (т.1 а.с.8-11).

В якості забезпечення вказаного кредитного договору, 16 травня 2007 року між ОСОБА_1 та АТ «Укрсоцбанк» був укладений договір іпотеки, предметом якого була чотирьохкімнатна квартира площею 98,4 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням державного реєстратора Комунального підприємства «Волинь-реєстр» Куклинської сільської ради Чернюк О. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46120824 від 25 березня 2019 року, право власності на спірну квартиру було зареєстровано за іпотекодержателем АТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного застереження, що містилося в іпотечному договорі.

Наявним в матеріалах справи рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 серпня 2020 року, яке набрало законної сили, підтверджується та обставина, що рішення державного реєстратора КП «Волиньреєстр» Куклинкської сільської ради Чернюк О. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 березня 2019 року про реєстрацію права власності на квартиру, за адресою АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк» було визнано незаконним та скасовано. Відновлено становище, що існувало до порушення права власності ОСОБА_1 шляхом поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей щодо його права власності на вказану квартиру.

Крім того встановлено, що 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у передавальному акті, а саме з 15 жовтня 2019 року.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було вирішено затвердити передавальний акт.

Також встановлено, що на підставі зазначеного вище передавального акту відповідач АТ «Альфа-Банк», як правонаступник АТ «Укрсоцбанк», набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 5 березня 2020 року право власності на вказану квартиру за АТ «Альфа-Банк» було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Троц Ю. Б.

Згідно із ч.2 ст.26 Закону України «Про банки і банківську діяльність», реорганізація може здійснюватися шляхом злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення.

Згідно з ч.1 ст. 29 Закону України «Про банки і банківську діяльність» угода про злиття або приєднання укладається банками, що реорганізуються шляхом злиття або приєднання, у письмовій формі.

Відповідно до ч.3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено законом.

Підпунктом 3 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Відповідно до пп. 1 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Наведені обставини встановлені судом, а саме те, що спірне житло є заставним нерухомим майном за споживчим кредитом позивача в іноземній валюті і є місцем постійного проживання останнього, за відсутності даних про наявність у його власності іншого нерухомого майна, дають підстави вважати, про можливість застосування до спірних правовідносин Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у відповідній редакції.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою, статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Таким чином укладаючи передавальний акт відповідачі - АТ «Укрсоцбанк» та АТ «Альфа-Банк», не дотримались вимог ч.3 ст.512 ЦК України та п.п.3 п.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що відповідно до ст. 203, 215 ЦК України, є підставою для визнання цього передавального акту від 11 жовтня 2019 року, як письмової форми правочину, недійсним в частині заявлених вимог по переданню валютного боргу позивача, забезпеченого іпотекою його житлом, на користь АТ «Альфа-Банк» .

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуло всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуло обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів і що мова йде не про відступлення права вимоги за певним кредитним договором, а про реорганізацію юридичної особи, то такі доводи є безпідставними. Оскільки, підпункт 3 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», в редакції, яка діяла на час вчинення оскаржуваного правочину, містить фактично повну заборону, на час дії закону, щодо як продажу так і будь-якої передачі (без жодних виключень) заборгованості або боргу, визначеного у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції і не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, то підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачала.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника відповідача Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - Мелянчука Володимира Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді