справа № 570/1472/19
провадження № 2/570/129/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2021 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

його представника адвоката Павлюк І.А.,

представника відповідача Земляк Я.І.,

секретаря судового засідання Новоселецької М.В.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Городищенська виправна колонія №96" про зобов`язання повернути майно та відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в:

покликаючись на умисне пошкодження працівниками відповідача належної йому приставки для цифрового телебачення та Portable DVD High Definition, позивач у поданій 26 березня 2019 року позовній заяві просить стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 1 000 грн. та зобов`язати відповідача повернути йому тюнер в робочому стані.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що ним придбано та отримано тюнер DVBT2 "Eurosky", приставку для цифрового телебачення "Eurosky" та Portable DVD High Definition. Оскільки не допускається знаходження в одній камері двох тюнерів, то тюнер DVBT2 "Eurosky" він змушений був здати на зберігання, який в подальшому на його вимогу безпідставно не було повернуто. Зазначає, що 04 січня 2019 року працівниками колонії було проведено обшук у його камері, після проведення якого належні йому пристрої виявилися у несправному стані. Вважає, що під час обшуку приставку для цифрового телебачення "Eurosky" та Portable DVD High Definition було навмисно пошкоджено, а тому має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

У відзиві на позов начальник виправної колонії Луцук Ю. вказує, що документів, які підтверджують надходження на ім`я засудженого ОСОБА_1 портативного DVD-програвача, в установі немає. Зазначає, що обшук в камері, де утримується ОСОБА_1 , проводився старшим інспектором відділу нагляду і безпеки Піяйком П.В., начальником сектору для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі ОСОБА_2 та заступником чергового помічника начальника установи Комончуком О.В., під час якого виявлено та вилучено саморобний електронагрівальний прилад, зайвий DVD- програвач та ТВ - приставка, про що свідчить акт обшуку та протокол вилучення від 04 січня 2019 року.

Стверджує, що згідно з Журналами №397 від 19 серпня 2013 року та № 1250 від 11 жовтня 2016 року «Обліку посилок, бандеролей, що надійшли на адресу засуджених, які утримуються в секторі максимального рівня безпеки Городищенської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№96) та їх вмісту» та довідки відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку засудженому сектору для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 , DVD- програвач не надходив ні від рідних, ні від представників релігійних конфесій. Пояснює, що позивач тривалий час утримувався у камері із засудженим ОСОБА_3 , якому згідно наявної інформації 09 січня 2018 року надходив DVD-програвач, однак у зв`язку з природною смертю засудженого ОСОБА_3 даний DVD- програвач залишився у камері, де залишився перебувати ОСОБА_1 . Вважає, що позивач не надав достатньо обґрунтованих, належних та допустимих доказів того, в чому конкретно полягає завдана йому майнова шкода та підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Позивач та його представник позов підтримали повністю і по аналогічних мотивах.

Представник відповідача позов не визнав, просить відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши їх пояснення, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сторони скористалися правовою допомогою.

Встановлено, що ОСОБА_1 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі «Городищенська виправна колонія (№96)».

04 січня 2019 року у камері, де утримується ОСОБА_1 , проводився обшук, під час якого виявлено та вилучено саморобний електронагрівальний прилад, зайвий DVD-програвач та ТВ - приставка, що підтверджується актом обшуку та протоколом вилучення від 04 січня 2019 року.

Згідно Журналів №397 від 19 серпня 2013 року та № 1250 від 11 жовтня 2016 року «Обліку посилок, бандеролей, що надійшли на адресу засуджених, які утримуються в секторі максимального рівня безпеки Городищенської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№96) та їх вмісту» та довідки відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку засудженому сектору для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 , DVD- програвач не надходив ні від рідних, ні від представників релігійних конфесій.

Згідно картки обліку побачень, прийому і видачі передач 19 січня 2019 року у посилці адресованій ОСОБА_1 від ОСОБА_4 працівниками колонії отримано цифровий приймач Т-2, яким на даний час користується позивач відповідно до вимог розпорядку дня.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з ч.3 ст.107 КВК України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами. При цьому, слід відмітити, що ч.2 ст.105 КВК України визначає, що засуджені, їхні речі і одяг, а також приміщення та територія колоній підлягають обшуку і огляду. Особистий обшук проводиться особами однієї статі із засудженими. Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі регулюють Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 року № 2186/5. Ці Правила обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи (п.1 Правил). Згідно з абз.1 п.1 розділу XVII вказаних Правил, з метою виявлення предметів, виробів, речей та продуктів харчування, що не передбачені переліком, а також грошей, цінних паперів і речей, предметів, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, приготувань до втечі з-під варти, розшуку засуджених, які переховуються, тощо проводяться обшуки та огляди засуджених, персоналу і громадян, які перебувають на території установ виконання покарань та прилеглій території, а також контрагентських об`єктах, їхніх речей і одягу, транспортних засобів, а також приміщень, територій житлових та виробничих зон. У відповідності до абзаців 10, 11 пункту 1 розділу XVII Правил, для проведення обшуку засуджені виводяться з жилого приміщення (камери), побутового або іншого приміщення у заздалегідь визначені персоналом установи виконання покарань місця.

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, з внесеними змінами та доповненнями, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.1166 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. Оскільки для наявності зобов`язання по відшкодуванню шкоди відповідно до ст.1166 ЦК України потрібна наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою - підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов`язком позивача (ст.12, 81 ЦПК України). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано, а судом не здобуто доказів на підтвердження факту умисного пошкодження майна працівниками колонії, заподіяння ОСОБА_1 матеріальної шкоди та обґрунтованого розрахунку завданих збитків у визначеному позивачем розмірі. Таким чином суд, аналізуючи встановлені обставини, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про недоведеність позовних вимог позивача та про відсутність існування правових підстав для їх задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на сторону, яка їх понесла.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.263-265ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити у позові ОСОБА_1 до Державної установи "Городищенська виправна колонія №96" про зобов`язання повернути майно та відшкодування майнової шкоди.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому рішення суду не була вручена у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Михайлопіль Іванівського району Одеської області./

Відповідач - Державна установа "Городищенська виправна колонія №96"/с.Городище, Рівненського району Рівненської області, /.

Повне судове рішення виготовлено 11 лютого 2021 року.

Суддя: Кушнір Н.В.