Справа № 288/360/21
Провадження № 2/288/151/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Зайченко Є. О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

До Попільнянського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи на відповідність вимогам статей 175, 176 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суддя дійшов висновку про необхідність залишення вказаної позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

За змістом пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява, серед іншого, повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Як слідує з доданих до позовної заяви документів, предметом спору є нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_3 .

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач зазначив ціну позову в розмірі 89085 гривень, згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовлений ФОП ОСОБА_3 станом на 23 березня 2016 року. В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які документи щодо оцінки і вартості, площі, та технічного стану будинку станом на 2021 рік.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року з подальшими змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» належним доказом підтвердження вартості майна є звіт про оцінку майна (акт оцінки майна), який виконується юридичною та (або) фізичною особою, що має ліцензію на проведення оцінки нерухомого майна.

Таким чином, враховуючи вищезазначені вимоги закону, позивачу необхідно подати звіт про оцінку вартості нерухомого майна (акту оцінки майна) та копію кваліфікаційного свідоцтва оцінювача.

Відповідно до частини 5 статті 95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, надані позивачем копії документів не засвідчені належним чином, а саме їх відповідність оригіналу, не підтверджена позивачем підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У частині 1 статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Отже суду при вирішенні спору належить встановити саме факт добросовісності заявника на момент отримання ним майна, а саме, що у позивача, як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Разом з тим, позивач обґрунтовує підстави свого звернення укладенням договору купівлі-продажу нерухомого майна начебто в 2003 році.

Таким чином, підстави та предмет позову є суперечливими та вимоги позову слід конкретизувати.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За наведених обставин позивачу слід надати термін для виправлення недоліків позовної заяви, шляхом подачі позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260-261, 353 ЦПК України; суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю - залишити без руху та надати позивачу строк для виправлення недоліків, не більше як 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко