УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

241/259/18

6/241/34/2021

23 грудня 2021 року смт.Мангуш

Першотравневий районний суд Першотравневої області у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Цукановій Л.П.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду смт Мангуш заяву правонаступника стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, суд -

В С Т А Н О В И В:

03.11.2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, в обґрунтування якої вказано, що 26.09.2018 року Першотравневий районний суд Донецької області ухвалив рішення по справі № 241/259/18 про стягнення з боржника (відповідача), яким є: ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 630620194.

21.12.2020 року між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "ФК "ФЛЕКСІС" було укладено Договір факторингу № 2 відповідно до якого АТ "Альфа-Банк" відступило ТОВ "ФК "ФЛЕКСІС", та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 630620194.

21.12.2020 року між ТОВ "ФК "ФЛЕКСІС"та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу №21-12/20, відповідно до якого ТОВ "ФК "ФЛЕКСІС" відступило ТОВ "Вердикт Капітал", та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 630620194.

Тобто, на підставі зазначеного правочину, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло всіх прав Кредитора Договором кредиту № 630620194, тобто, тим, заборгованість по якому була предметом розгляду цивільної справи № 241/259/18.

В зв`язку з вищевикладеним, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» просить замінити вибулого Стягувача ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Альфа-Банк» на Правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місце знаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) щодо виконання рішення у справі № 241/259/18 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Альфа-Банк» до відповідача, яким є: ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №630620194.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, в заяві просив розглядати справу за його відсутністю.

Представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк»в судове засідання не з`явився, будучі про час та місце розгляду справи повідомленим належним чином.

Боржник ОСОБА_1 у судове засіданні не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви заперечувала, обґрунтовуючи це тим, що борг Акціонерному товариству «Альфа-Банк» виплатила в повному обсязі, виконавче провадження було закрито 26.11.2020 року. Також додала до матеріалів справи постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 59114254 від 26.11.2020 року.

Суд, розглянувши заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, перевіривши матеріали справи за заявою, прийшов до наступного висновку.

Судові рішення, відповідно до статті 124 Конституції України, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п.1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст.516 ЦК України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною 1 статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (ч.2 ст.55 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч.2 ст.442 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України в чинній редакції, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З правового висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 11.03.2021 року у справі №910/2954/17 вбачається, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене ст.55 Цивільного процесуального кодексу України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Учасниками виконавчого провадження, згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про виконавче провадження», є виконавець, сторони, представники сторін.

Частинами 1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних правовідносин або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав та обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах. Такий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 01.03.2021 року у справі №201/16014/13-ц.

У цій справі, дослідивши додані до заяви матеріали, судом встановлено, що 26.09.2018 року Першотравневий районний суд Донецької області ухвалив рішення по справі № 241/259/18 про стягнення з боржника (відповідача), яким є: ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 630620194 (а.с.7-10)

21.12.2020 року між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "ФК "ФЛЕКСІС" було укладено Договір факторингу № 2 відповідно до якого АТ "Альфа-Банк" відступило ТОВ "ФК "ФЛЕКСІС", та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 630620194(а.с.11-40).

21.12.2020 року між ТОВ "ФК "ФЛЕКСІС"та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу №21-12/20, відповідно до якого ТОВ "ФК "ФЛЕКСІС" відступило ТОВ "Вердикт Капітал", та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 630620194 ( а.с41-45).

Згідно з п.2.1. вказаного Договору, первісний кредитор відступає новому кредитору належне йому право вимоги до боржників, а новий кредитор зобов`язується прийняти право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до Договору та сплатити за нього ціну права вимоги. Сторони погодили, що до Нового кредитора переходять всі права, які належать первісному кредитору за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів.

До заяви долучені платіжні доручення, якими підтверджується факт виконання новими кредиторами умов вищезазначених договорів факторингу та договору про відступлення права вимоги в частині проведення оплати (а.с.47-50), що підтверджує факт переходу до таких кредиторів права вимоги, в тому числі і за договором кредиту № 630620194.

Із доданих ОСОБА_1 до матеріалів справи документів, а саме - постанови про закінчення виконавчого провадження від 26 листопада 2020 року, виконавче провадження № 59114254 відкрите на підставі виконавчого листа № 2/241/231/2018, виданого 15 листопада 2018 року Донецьким районним судом Донецької області, закінчено в зв`язку зі сплатою боргу боржником в повному обсязі, рішення суду виконано. ( а.с.63)

Згідно ч.2 ст.516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Матеріали заяви не містять доказів повідомлення ОСОБА_1 про заміну кредитора у її зобов`язанні перед ПАТ «Альфа-Банк», відтак, виконання нею свого обов`язку по оплаті заборгованості за кредитним договором суд визнає належним виконанням.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються.

Таким чином, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після закриття виконавчого провадження у зв`язку із виконанням рішення суду в повному обсязі, виключає можливість задоволення такої заяви.

Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст.260, 442, ч.4 ст.268 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Д.О.Демочко