Справа № 755/8017/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

з участю сторін:

представник позивача Кравченко ОП. ,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 . 29 червня 2016 року між ТОВ «Євро-реконструкція» та ОСОБА_2 укладено Договір № 440541303 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Після проведеного перерахунку за послуги гарячого водопостачання відповідно до фактичних показань засобу обліку гарячої води розмір заборгованості відповідача за спожиті послуги з гарячого водопостачання за період з 01 грудня 2018 по 01 лютого 2021 року становить 3064,74 грн. Щодо централізованого опалення, то позивач зазначив, що у відповідача існує переплата в розмірі 3 456,58 грн.

14 грудня 2021 року відповідач подав заперечення на заяву по зменшення позовних вимог в яких зазначив наступне. Так, щодо наявності переплати за централізоване опалення відповідач погоджується в повному обсязі. 29.06.16 року відповідно до договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 440541303 у Відповідачки встановлено засоби квартирного обліку гарячої води та теплової енергії. У Відповідачки в квартирі було встановлено засіб обліку споживання гарячої води - ЛК 15 заводський номер 5808016. Відтак фактичне споживання гарячої води Відповідачем починаючи з 29.06.2021 визначається по даному технічному засобу. Відповідач зазначив, що прилад обліку пройшов сертифікацію та визнаний таким що працює належним чином з моменту його встановлення, тобто з 29.06.2021 і по теперішній час. За період з 29.06.16 по 15.04.21 року (57 місяців) відповідачем було спожито 310 м3 гарячої води. Відповідно до платіжного доручення позивача про сплату за комунальні послуги за листопад 2018 року у відповідача існував борг у сумі 11466,13 грн., який було погашено повністю згідно виписки про проведення оплати в повному обсязі. Факт того що заборгованість була повністю погашена засвідчується платіжним дорученням позивача про сплату за житлово-комунальні послуги у грудні 2018 року. В той же час позивачем за період з 29.06.16 року і по 01.12.2018 року Відповідачу нараховувалась плата за споживання гарячої води з розрахунку 12м3 на один місяць 4 зареєстровані в квартирі особи х на 3м3 води на одну особу) , що підтверджується даними поданими позивачем. Відповідно виходить що за період з 29.06.16 року і по 01.12.2018 року Позивачем нараховувалось а Відповідачем було сплачено Позивачу за споживання гарячої води за 360 м3 (30 місяців*12м3). З урахуванням вказаного, відповідач вважає, що станом на 15.04.21 року переплатив Позивачу за споживання гарячої води у розмірі 50м3.Таким чином відповідач не має на теперішній час заборгованості перед позивачем за споживання гарячої води, а навіть навпаки Позивач має заборгованість перед Відповідачем у розмірі 50м3 гарячої води яка на даний час сплачена але не поставлена відповідачу. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, але в частині стягнення заборгованості з гарячого водопостачання в сумі 3064 грн. 74 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі та просив відмовити в позові.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року клопотання ОСОБА_2 про розгляд цивільної справи з повідомленням (викликом) сторін задоволено. Розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та відповідно є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 35).

29 червня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» та ОСОБА_2 укладено договір № 440541303 (о/р НОМЕР_1 ) про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до п.1 зазначеного Договору виконавець (позивач) зобов`язується своєчасно надавати споживачу (відповідачу) відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач (відповідач) зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до пп. 1 п. 2 Договору, суб`єкти користування послугами: власник (наймач, орендар) житлового приміщення (квартири) та члени його сім`ї.

Відповідно до п. 9 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до п. 31 Договору, цей договір укладається на строк до 29 червня 2017 року і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Договір на теперішній час діє, оскільки жодною із сторін не заявлено про його розірвання.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг, на час виникнення спірних правовідносин, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання;

Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання;

Відповідно до п. 11 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Відповідно до п. 12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Звертаючи до суду із позовом позивач зазначає, що станом на 01.02.2021 року утворилась заборгованість за отримані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води в розмірі 38651 грн. 52 коп.

Під час слухання справи позивачем після проведеної повірки приладів обліку гарячої води проведено перерахування коштів відповідно до фактичних показань засобу обліку гарячої води та зменшено заборгованість до 3064 грн. 74 коп. Крім цього, було проведено перерахування коштів за послугу центрального опалення, зменшено заборгованість та відповідно у відповідача існує переплата за послуги з центрального опалення у розмірі 3456 грн. 58 коп.

Отже, з врахуванням додаткових пояснень в судовому засідання представник позивача фактично підтримує позов частково, а саме в частині стягнення заборгованості з гарячого водопостачання у розмірі 3064 грн. 74 коп.

В судовому засіданні встановлено, що у квартирі відповідача 29.06.2016 року встановлені засоби квартирного обліку гарячої води та теплової енергії.

В кінці 2020 року відповідачем було проведено повірку обох засобів вимірювання.

В судовому засіданні представник відповідача наполягав, що відповідачем вчасно передаються покази засобів вимірювання шляхом кидання у скриньку позивача, але позивач безпідставно та з незрозумілих причин ігнорую показники засобів вимірювання, встановлені в квартирі відповідача.

Судом встановлено, що з часу встановлення засобів вимірювання відповідачу нараховувалась оплата згідно загально будинкового лічильника. Таке нарахування відбувалося як до грудня 2018 року (момент виникнення заборгованості), так і після. Доказів передачі показань засобів обліку відповідачем суду не надано.

Крім цього, в судовому засіданні також встановлено, що позивачем в 2021 році було проведено перевірку приладу обліку гарячої води. В судовому засіданні представником позивача визнано факт, що на час звірки згідно засобу обліку гарячої води показник використаної гарячої води в квартирі відповідача становить 310 куб.м.

Виходячи з наданої до матеріалів справи бухгалтерської довідки та встановлених обставин справи є незрозумілим яким чином та з якого саме розрахунку позивач нарахував відповідачеві заборгованість. Якщо брати дані з бухгалтерської довідки, то відповідач фактично сплатив за 360 куб. м. гарячої води.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність нарахування ОСОБА_2 заборгованості з гарячого водопостачання в розмірі 3064 грн. 74 коп.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2021 року.

Дані сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», ЄДРПОУ 3773941, адреса місцезнаходження: місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, 20;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.О.Яровенко