Справа № 336/7163/21
пр. № 2/336/4675/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Щасливої О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суджу з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач ОСОБА_2 є його сином, який матеріальної допомоги на утримання непрацездатного батька, який має першу групу інвалідності, пенсію не отримує, хворіє, потребує постійного стороннього догляду не надає. Відповідач є його єдиним сином, в силу свого віку є працездатною особою, вважає, що він в змозі платити аліменти на його утримання. Просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і довічно.

Ухвалою суду від 01.09.2021 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою, які він отримав, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило.

У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов не подано, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, згідно зі свідоцтвом про народження батьками відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.4).

За довідкою про доходи, виданою Відділом обслуговування громадян № 7 ГУ Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 212 від 25.08.2021 року, ОСОБА_1 , 13.06.1963 року пенсію не отримує.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією та виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом першої Б групи за загальним захворюванням (а.с.6).

Згідно з ст. 202 ч. 1 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального стану батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Відповідно до ст. 203 СК України дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

За змістом ст. 202 СК України необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав: непрацездатність батьків і потреба у матеріальній допомозі.

Згідно зі ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18 дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Згідно довідки, позивач пенсію не отримує, медичними довідками підтверджується, що позивач є інвалідом першої Б групи за загальним захворюванням, а також потребує стороннього нагляду.

Оскільки позивач вказує на необхідність стягнення аліментів зі свого працездатного сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), пенсію не отримує, є непрацездатною особою, доходу для забезпечення достатнього рівня життя не має, відповідач, у свою чергу, не скористався своїм правом надання заперечень з приводу підстав для стягнення та розміру аліментів, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог в повному обсягу.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) позивача, щомісячно, починаючи з 31 серпня 2021 року та довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Допустити негайне виконання рішення, але не більш ніж за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Щаслива