Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року смт Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Лобановської С.М.,

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому, в режимі відеоконференції, засіданні в залі суду в смт Близнюки Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в особі адвоката Мукомел Л.А., звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються в розмірі ј частини усіх видів його доходу на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20.01.2016 до розміру 500 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 20.01.2016 з нього стягнуто аліменти на утримання непрацездатного батька в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили та довічно. На час прийняття рішення суд виходив з того, що він працював офіційно електрогазозварювальником Ізяславської дільниці ПАТ «Хмельницькі» та отримував офіційний дохід.

Вказує, що станом на сьогоднішній день його матеріальний стан значно погіршився так як він з 12 січня 2016 року звільнений, не має постійного місця роботи, йому доводиться заробляти кошти випадковими заробітками, тобто він не має постійного і стабільного матеріального доходу, а тому аліменти доводиться сплачувати виходячи із середньостатистичного розміру заробітної плати по Ізяславському району, що становить 2197, 25 грн. У зв`язку з тим, що він не має постійного місця роботи, дохід, який він отримує, є нерегулярним, беручи до уваги норми Сімейного кодексу України, вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник позивача, адвокат Мукомел Л.А., у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на доводи, вказані у позовній заяві.

Відповідач та його представник, адвокат Бусуєк Л.А. у судове засідання надали заяву, в якій просили суд розглянути справу без їх участі. Також ОСОБА_3 надала відзив, в якому зазначила, що позивач ОСОБА_1 на момент ухвалення рішення суду від 20 січня 2016 року у справі № 612/ 567/15-ц вже не працював, його було звільнено 12 січня 2016 року, а тому його доходи, які він отримував на підприємстві, до уваги судом не приймалися. Тобто, ніякі обставини у позивача з моменту ухвалення рішення суду і до сьогоднішнього часу не змінювалися. Позивач протягом усього часу за документами, наданими ним до суду, був безробітним, але виходячи із відсутності заборгованості по аліментах, та не пред`явлення раніше позову про зміну розміру аліментів його все влаштовувало, що підтверджує можливість позивача надавати батькові матеріальну допомогу, та його фінансову забезпеченість та стабільність. Звертає увагу на те, що обставини на які посилається позивач як на підставу для зміни розміру аліментів у позивача виникли 12 січня 2016 року, але рішення суду від 20 січня 2016 року ним у апеляційній інстанції не оскаржувалося. Вважає, що позивач, як боржник за виконавчим листом про стягнення аліментів на користь батька, підшукує усілякі можливості не надавати матеріальної допомоги своєму батькові не зважаючи, що батько має у цьому потребу, будучи інвалідом першої групи довічно. Посилаючись на вказане, прохають суд у позові відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Вислухавши доводи представника позивача ОСОБА_4 , всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 25.11.2008 підтверджується, що позивач, ОСОБА_1 , є сином відповідача, ОСОБА_2 .

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 20.01.2016 по справі № 612/567/15-ц з позивача стягнуто аліменти на утримання непрацездатного батька в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили та довічно.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , 12.01.2016 його звільнено з Ізяславської дільниці ПАТ «Хмельницькі» за згодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України). Подальші записи відсутні.

Відповідно до довідки Ізяславської районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості від 13.08.2020 № 256, ОСОБА_1 за послугами служби зайнятості до центру зайнятості не звертався.

Листом Ізяславського районного відділу ДВС від 01.10.2020 № 24500 підтверджується, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на підставі виконавчого листа № 612/567/15-ц у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили (09.02.2016) та довічно. Щомісячний розмір аліментів станом на 01.10.2020 становить 2197,25 гривень./

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 02.12.2020, позивач ОСОБА_1 , 1993 року народження, в період з 20.01.2016 по 01.12.2020, 17 разів перетинав державний кордон України у різних напрямках та на різних транспортних засобах.

Судом встановлено, що відповідно до довідки серії МСЕ № 004976, ОСОБА_2 , 1969 року народження, є інвалідом І групи, безстроково, потребує постійного догляду.

Згідно виписки із розпорядження про призначення пенсії Відділу обслуговування громадян № 14 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.11.2020 відповідач ОСОБА_2 дійсно перебуває на обліку у відділі з 04.03.2004 по теперішній час і одержує пенсію по інвалідності (1Б група загального захворювання) в розмірі 2749,56 грн.

Згідно інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.12.2020, ОСОБА_2 , 1969 року народження, перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідності в розмірі: з січня 2020 по квітень 2020 року 2495,42 грн.; з травня 2020 по червень 2020 року 2739,20 грн.; з липня 2020 по листопад 2020 року 2749,56 грн.; з грудня 2020 року 2757,54 грн.

Згідно листа Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області від 20.10.2020 № 06-38/2658, ОСОБА_2 станом на 20.10.2020 на обліку в Управлінні соціального захисту населення не перебуває, державну соціальну допомогу не отримує, перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків за категорією «особа з інвалідністю 1 групи», пільгами не користується. ОСОБА_2 опікуна не призначено, так як він не визнаний недієздатним.

Довідкою КП «Близнюківська ЦРЛ» № 116 від 18.11.2020, підтверджено, що ОСОБА_2 перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з діагнозом розладу особистості і поведінки обумовлені ушкодженням, дисфункцією головного мозку. Він періодично проходе амбулаторне лікування 3-4 рази на рік. Постійно приймає ліки : Медопрам 20 мл. 1 раз на день, (вартість цих ліків, відповідно до даних Аптеки 911- 323,10 грн. за упаковку, якої вистачає на 1 місяць); Зоник 150 мг. постійно на ніч ( вартість цих ліків відповідно до даних Соціальної аптеки від 238,33грн.); Рисполепт 2 мг 1 шт. х 2 рази в день (вартість цих ліків відповідно до даних Аптека 911, з урахуванням вказаних доз - 264,40грн. х 3 упаковки по 20таб. = 793,20 грн), що в загальній сумі щомісячно складає 1354,63грн.

Згідно ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно ч. 1 до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Аналізуючи зміст ст. 192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Із зазначених норм закону вбачається, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України - не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Оскільки, зі змісту наведеної норми вбачається, що для вирішення питання про зменшення в даному випадку розміру аліментів, визначених за рішенням суду від 20 січня 2016 року, позивачу необхідно довести, що після ухвалення рішення і до звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, тобто станом на листопад 2020 року, у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров`я в бік погіршення, що об`єктивно впливає на можливість матеріального утримання батька.

Що ж стосується посилання позивача в якості підстави позову на те, що він офіційно не працює, то суд їх до уваги не приймає, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, на момент постановлення рішення про стягнення з нього аліментів вказана обставина вже існувала, але ОСОБА_1 про це суд не повідомив з власних міркувань. Апеляційна скарга на рішення суду від 20.01.2016 ним не подавалася.

Крім того, надана позивачем довідка лікаря терапевта ПП «Сіліцея» від 17.08.2020, згідно якої ОСОБА_1 перебуває на «Д» обліку з приводу хронічного холециститу, не може бути прийнята судом як належний доказ, оскільки в ній зазначена дата народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в той час яке позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено матеріалами справи.

Крім того, надана Головним центром обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України інформація від 02.12.2020, підтверджує те, що ОСОБА_1 , в період з 20.01.2016 по 01.12.2020, 17 разів перетинав державний кордон України у різних напрямках та на різних транспортних засобах, свідчить про наявність коштів у останнього для здійснення вказаних поїздок та спростовує його доводи про значне погіршення його матеріального стану та неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-265, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області в тридцятиденний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача.

ОСОБА_4 , свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю № 1128 від 07.11.2014, адреса: 30001, Хмельницька область, м. Славута, Площа Шевченка, 8а.

Відповідач.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача.

Бусуєк ОСОБА_5 , свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю № 1057 від 19.12.2017, адреса: Харківська область, м. Лозова, вул. Соборна, 2.

Суддя С.М. Лобановська