Провадження № 2/243/3227/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.,
секретаря судового засідання Олещенко Д.М.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить йому на праві власності: ј частина на підставі свідоцтва про право на житло від 06.12.1994, 2/4 частини на підставі договору дарування від 03.11.2004, ј частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. В його квартирі зареєстрована донька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак з 01.01.2014, тобто більше семи років донька в квартирі власником якої є позивач, не проживає, особистих речей в квартирі не має, спільне господарство не ведуть, жодних обов`язків по утриманню житла вона не несе, за комунальні послуги не сплачує, всі витрати по утриманню квартири покладені на нього.
Зазначає, що жодних перешкод у проживання доньки в квартині він ні коли не чинив, та вважає, що оскільки відповідачка без поважних причин не проживає в його квартирі понад один рік, то згідно закону, втратила право користуванням квартирою, в якій зареєстрована.
Просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Свідоцтва про право на житло від 06.12.1994, виданого виконкомом міської ради народних депутатів 28.11.1994 № 2782-р, ОСОБА_1 належить ј частина квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до Договору дарування від 03.11.2004, посвідченого приватним нотаріусом Бочко В.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2272, ОСОБА_1 належить 2/4 частини квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом Таранущенко В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 6151, ОСОБА_1 належить ј частина квартири АДРЕСА_1 .
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири, право користування якою просить позбавити відповідача, інші власники на теперішній час відсутні.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом.
Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, право користування якою просить позбавити відповідача; відповідачка ОСОБА_2 не проживає в квартирі без поважних причин 01.01.2014, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 28.12.2021.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду .Ю. Фалін

Донецької області