Справа № 346/4291/21
Провадження № 2/346/1720/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю секретаря Нефьодової Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.05.2015 року між ним та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у розмірі 1600 доларів США, про що останнім надано відповідну розписку. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, предмет позики не повертає. 04.03.2020 року позивачем направлено відповідачу вимогу про повернення грошових коштів до 11.03.2020 року включно, однак, відповіді не отримано. Тому позивач змушений звертатися до суду за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, яка станом на 01.09.2021 року складала 43 024 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 35 625, 96 грн., 1 899 грн. як трьох відсотків річних, 5 115,55 грн. інфляційних збитків та 908 грн. судових витрат по сплаті судового збору.
Позивач в судове засідання не з`явився, 07.12.2021 року його представник, адвокат Романенчук А.В. подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути в його та позивача відсутності (а.с. 42).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).
Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.
Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Оскільки відповідач у зазначеній розписці особисто вказав, що фактично проживає в м.Коломиї Івано-Франківської області, то розгляд даної справи здійснюється Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області.
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із положеннями ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що відповідно до копії письмової розписки, даної відповідачем 29.05.2015 року, він позичив у позивача грошові кошти в сумі 1 600 доларів США (а. с. 7).
Станом на 01.09.2021 року відповідно до курсу Національного банку України 1 долар США дорівнював 26,89 грн. (а.с. 8-13).
Судом встановлено, що відповідач не повернув позичених коштів на час ухвалення даного рішення. Таким чином, розмір не повернутої відповідачем позики становить 43 024 грн. (1 600 х 26,89), які слід стягнути з нього на користь позивача. Також з відповідача слід стягнути 35 625, 96 грн. процентів за період користування предметом позики з 30.05.2015 року по 11.03.2020 року, 1 899 грн. суму трьох процентів річних, 5115, 55 грн. суму інфляційних збитків за період з березня 2020 року по липень 2021 року включно. Отже, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 85 663 грн .
Судом також встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 908 грн., що стверджується відповідною квитанцією від 02.09.2021 року (а.с.5), які в зв`язку із задоволенням позовних вимог підлягають присудженню з відповідача на користь позивача.
На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1046, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 61, 213, 215, 224-226, 280-289, 354 ЦПК України, суд,
позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 18.03.1998 року, жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 29.05.2015 року у загальному розмірі 85 663 (вісімдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят три) гривні.
Стягнути з ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 18.03.1998 року, жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 13.12.2021 року.
Суддя Калинюк О. П.