Справа № 453/220/21 Головуючий у 1 інстанції: Ясінський Ю.Є.
Провадження № 22-ц/811/2219/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

секретар: Іванова О.

розглянувши у спрощеному провадженні без участі учасників цивільну справу №453/220/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія`ВУСО» на рішення Сколівського районного суду Львівської області 15 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія`ВУСО» про захист прав споживача (шляхом стягнення страхової виплати та моральної шкоди),

В С Т А Н О В И В :

16 лютого 2021 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сащук М.М. звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення з ПрАТ«СК«ВУСО» на свою користь страхову виплату у розмірі 9000 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та судові витрати в сумі 6600 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та ПрАТ «СК «ВУСО» 30 травня 2018 року було укладено електронний договір №DNHOHI-184U2KZ добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби у вигляді електронного полісу.

Страхова сума на момент укладення вказаного договору становила 100 000 грн.

На виконання умов договору №DNH0HI-184U2KZ, відповідачем 27 грудня 2018 року було проведено першу страхову виплату позивачу у зв`язку із настанням страхового випадку, а саме - катаракти (зріла катаракта лівого ока, майже зріла катаракта правого ока) у розмірі 10% від страхової суми (100 тис. гри), тобто 10 тис. грн. Договір був діючим 12 місяців, тобто з 01 червня 2018 року по 31 травня 2019 року включно. Учасники договору страхування не заявляли бажання його припинити та такий був пролангований на той самий строк із такими самими умовами.

Зазначає, що в лютому 2020 року в нього, як застрахованої особи, настав ще один страховий випадок, а саме діагностовано катаракту (незріла катаракта правого ока, артифалія правого ока та астигматизм правого ока, вторинна катаракта лівого ока). Факт настання страхового випадку, передбаченого п. 86 Додатку 1 до Умов, підтверджується Випискою із медичної картки №4499 від 13 лютого 2020 року застрахованої особи ОСОБА_2 .

Позивачем 12 лютого 2020 року, відповідно до наведених умов договору, в електронній формі було подано заяву про страхову виплату №Z201CPB7000050 та 13 лютого 2020 року додано виписку із медичної картки, що підтверджує факт настання страхового випадку.

Однак, за результатами вказаної заяви, відповідачем замість складення страхового акту у встановлені строки, всупереч умовам договору, було скеровано лист №2014224 від 24 лютого 2020 року про відмову у здійсненні страхової виплати за даним випадком, з підстав передбачених п. 3.4.1 р.3 Умов, відповідно до яких, страхова виплата здійснюється не більше одного разу в рік, а так як позивач отримував страхове відшкодування з приводу катаракти у 2018 році, наведене унеможливлює повторну виплату.

Не погоджуючись із діями ПрАТ «СК «ВУСО», просив задоволити позов та стягнути, крім страхової виплати, моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року позов задоволено.

Вирішено стягнути з ПрАТ«СК«ВУСО» на користь ОСОБА_1 страхову виплату у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень та заподіяну моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ПрАТ«СК«ВУСО» на користь ОСОБА_1 6600 (шість тисяч шістсот) гривень судових витрат, пов`язаних з отриманням позивачем професійної правничої допомоги адвоката.

Стягнути з ПрАТ СК«ВУСО» судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. в дохід держави.

Рішення суду оскаржив відповідач ПрАТ «СК «ВУСО». В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним , таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскільки позивач продовжував сплачувати страхові платежі, Договір страхування було пролонговано на тих самих умовах, а тому ще одна подія, яка сталася у лютому 2020 року визнається страховим випадком за новим договором страхування. Однак, суд прийняв рішення із порушенням об`єктивності, дійсності умов договору страхування. Посилається на те, що у грудні 2018 року відповідачем було проведено першу страхову виплату позивачу у зв`язку із настанням страхового випадку, а саме, згідно виписки медичної карти амбулаторного( стаціонарного) хворого №9691, зрілої катаракти лівого ока, майже зрілої катарактою правого ока у розмірі 10% від страхової суми. У лютому 2020 року в позивача (страхувальника), а у застрахованої особи ОСОБА_2 настав ще один страховий випадок, а саме, діагностовано незрілу катаракту правого ока, артифалію правого ока та астигматизм правого ока, вторинна катаракта лівого ока, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4499.Таким чином встановлено, що під час дії нового договору страхування на тих самих умовах у 2020 році ОСОБА_1 звернувся із заявою про здійснення виплати страхового відшкодування, внаслідок настання у ОСОБА_2 ще одного випадку, а саме захворювання, визначене у п.86 у Додатку №1 до умов страхування »катаракта (окрім вродженої», яке було діагностовано у 2018 році та яку Страховик визнав як страховий випадок і виплатив по даному страховому випадку страхову виплату. У відповідності до п.4.2.умов страхування передбачено, що не визнаються страховими випадками захворювання та/або смерть внаслідок захворювання, які були вперше виявлені у застрахованої особи до вступу в дію Договору або після його закінчення. Зазначає, що умови страхування не визнаються страховими випадками захворювання, які були вперше виявлені у застрахованої особи до вступу в дію Договору страхування. Отже, як було встановлено судом першої інстанції до вступу в дію нового Договору страхування у 2020 році, захворювання у застрахованої особи вже було визнано як страховий випадок у 2018 році, тому вважають, що прийняте рішення є грубим порушенням договору страхування. Також зазначає, що судом порушені норми процесуального права. Оскільки підставою для звернення до суду за захистом своїх прав підлягає саме наявність такого порушеного права у особи, однак уявлення позивача про наявність в нього підстав для відшкодування шкоди в судовому порядку за відсутності при тому порушень прав та інтересів позивача, не є підставою для здійснення відшкодування в судовому порядку, оскільки відповідно до приписів ст.4 ЦПК України особа звертається до суду саме за захистом своїх порушених прав, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначених законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Таким чином суд першої інстанції неправомірно задовольнив позовні вимоги, чим порушив умови договору та припис ч.1 ст.4 ЦПК України. Жодних доказів про наявність підстав для виплати страхового відшкодування позивачу ( страхувальник) про захист прав споживача (шляхом стягнення страхової виплати та моральної шкоди) внаслідок делікту або договору, до суду позивачем не надано. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) представником позивача адвокатом Сащук М.М. надано Відзив на апеляційну скаргу. У Відзиві адвокат описує короткий виклад обставин справи та зазначає, що не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає, що така є необґрунтованою та не спростовує висновків суду. Просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому суд апеляційної інстанції розглядає справу без виклику учасників.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч. 1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 30 травня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» було укладено електронний договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби у вигляді електронного полісу добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №DNH0HI-184U2KZ.

З пункту 4.2 вказаного Договору, страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.п 7, 8 Договору такий діє 12 місяців з 01 червня 2018 року по 31 травня 2019 роу включно (але не більше ніж сплачений період). Страхова сума (загальна) становить 100000 грн., страховий тариф 1,20%, страховий платіж (загальний) 1200 грн. Так як сторони договору страхування не заявляли бажання його припинити, такий був пролонгований на той самий строк та з такими ж умовами, тобто по 31 травня 2020 року.

За змістом п.4.2 Договору, страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку, здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодо набувачеві, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страховими випадками, що мали місце під час дії Договору страхування і Правил страхування, та підтверджені медичними документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку ( медичними закладами, судом, тощо) є, зокрема, хвороба ока та вуха ( розмір виплати становить від 1% до 15%).

Згідно пункту 86 розділу IX Переліку захворювань (додаток №1 до Умов страхування до Договору страхування на випадок хвороби), розмір виплати від страхової суми у випадку хвороби ока та вуха, в тому числі і катаракта (окрім вродженої) становить 10%.

На виконання умов Договору, 27 грудня 2018 року відповідачем було проведено першу страхову виплату позивачу у зв`язку із настання страхового випадку, а саме, згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №9691 зрілої катаракти лівого ока, майже зрілою катаракти правого ока у розмірі 10% від страхової суми (100000 грн.), тобто 10 000 грн.

Відповідно до п. 7 Договору, договір діяв 12 місяців з 01 червня 2018 року по 31 травня 2019 року включно, однак страхування було пролонговано, оскільки позивач продовжував сплачувати страхові платежі та жоден із учасників такого не виявляв бажання його припинити.

В лютому 2020 року у позивача (страховика), а у застрахованої особи ОСОБА_2 , настав ще один страховий випадок, а саме діагностовано незрілу катаракту правого ока, артифалію правого ока та астигматизм правого ока, вторинна катаракта лівого ока, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) №4499.

Відповідно до п.п. 3.2 п.3, п.п.3.4.1 п.3 Умов страхування до Договору страхування на випадок хвороби, для отримання страхової виплати страхувальник або застрахована особа у строк не пізніше двох робочих днів з дня закінчення лікування, а у випадку смерті застрахованої особи спадкоємець у строк не пізніше 6 місяців з дня настання події, повинні звернутися до страховика з заявою про страхову виплату та надати документи, які підтверджують факт настання страхового випадку. Страхова виплата за однаковим захворюванням здійснюється не більше одного разу на протязі року.

У відповідності до вказаних вимог Умов, позивачем 12 лютого 2020 року в електронній формі було подано заяву про страхову виплату за № Z201CPB7000050, з якої вбачається, що застрахованій особі ОСОБА_2 проведено операцію на правому оці (катаракта).

Як вбачається з листа ПрАТ «СК«ВУСО» за вих. №20142224 від 24 лютого 2020 року позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки згідно п. 3.4.1 Умов страхування страхова виплата за однаковим захворюванням здійснюється не більше одного разу, що унеможливлює проведення повторної виплати. (а.с.36,39).

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування (ст. 16 Закону України «Про страхування»).

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача - адвокатом Сащуком М.М. 27.11.2020 року (№46-ск) було подано скаргу на дії відповідача щодо порушення останнім вимог законодавства про страхову діяльність до Національного банку України, як до регулятора ринку небанківських фінансових послуг на дії НАМ' СК ВУСО".

Відповідно до відповіді Національного Банку України №14-0005/10 від 04 січня 2021 року, останнім виявлено, що прийняте відповідачем рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування є безпідставним, оскільки звернення з приводу захворювання застрахованої особи було не протягом одного року, а також перше звернення підтверджує проведення оперативного втручання на лівому оці застрахованої особи. Таким чином Національним банком встановлені ознаки порушення вимог законодавства у сфері фінансових послуг, а саме частини другої статті 20 Закону України «Про страхування» в частині невиконання Страховиком інших обов`язків, передбачених договором страхування. (а.с.43).

За п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», дія Закону № 1023 поширюється, зокрема, на відносини страхування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до п.3.4.1. Умов страхування, страхова виплата за однаковим захворюванням здійснюється не більше одного разу на протязі року. А так як страхова виплата щодо першого страхового випадку була здійснена у 2018 році під час дії первісного договору, наведене не може бути підставою для відмови у страховій виплаті у 2020 році під час дії пролонгованого договору.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції. Доводи апелянта про те, що до вступу в дію нового Договору страхування у 2020 році, у застрахованої особи вже було визнано як страховий випадок у 2018 році, суперечить фактичним обставинам справи. Судом встановлено, що укладений між страхувальником ПрАТ СК «ВУСО» та страховиком ОСОБА_1 (застрахована особа ОСОБА_2 ) електронний Договір добровільного страхування здоров`я від 30 травня 2018 року продовжував свою дію (був пролонгований) без перериву в тому числі і до 30 травня 2020 року. Тому, відповідно до п. 3.4.1 Договору, страхова виплата за однаковим захворюванням здійснюється не більше одного разу на протязі року. Захворювання катаракта (зріла катаракта лівого ока, майже зріла катаракта правого ока), було виявлено у застрахованої особи 09.11.2018 року, що підтверджується копією виписки № 9691 від 12.11.2018, тобто під час дії Договору.

Посилання апелянта, що позивач ОСОБА_1 не вправі був звертатися із позовом про стягнення страхової виплати, оскільки його права та інтереси не порушені, спростовується р.4 Договору у якому прописано, що предметом Договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям та здоров`ям застрахованої особи.

За п.4.2 умов цього Договору і Правил страхування Страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачеві, а Страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору і Правил страхування.

Згідно п.3.7 умов страхування, сторони погоджуються, що виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком на реквізити банківської платіжної картки, з якої страхувальником було сплачено страховий платіж або на інший будь-який рахунок, відкритий у Приватбанку.

Згідно п.11.1 Договору таким рахунком є НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк», є рахунком Страхувальника і саме на цей рахунок 27.12.2018 року відповідачем було проведено першу страхову виплату 10 000,00 грн.у зв`язку з настанням страхового випадку у застрахованої особи у розмірі 10% від страхової суми 100 000,00 грн.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, підстав для скасування оскаржуваного рішення суду колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( п.5 ст.268 ЦПК).

Керуючись ч.1 ст. 367, ч.1 п.1 ст.374, ст.375, ст.ст. 383, 384, 389-391 ЦПК України - апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія`ВУСО» залишити без задоволення.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області 15 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Приколота Т.І.

Савуляк Р.В.