Ухвала

22 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 310/3833/21

провадження № 61-19795ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» на постанову Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційних втрат та 3 % річних,

ВСТАНОВИВ:

Судовим наказом Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 травня 2021 року № 310/3833/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01 січня 2019 року до 01 травня 2020 року, з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми у загальній сумі 3 138,70 грн та судовий збір у розмірі 227 грн.

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати судовий наказ № 310/3833/21, виданий 31 травня 2021 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційних втрат, 3 % річних та судового збору. Крім того, просив вирішити питання про розподіл судових витрат, які складаються із судового збору в сумі 113,50 грн, правничої допомоги - 4 000 грн та гонорару успіху - 2 000 грн.

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області ухвалою від 15 липня 2021 року заяву задовольнив частково. Скасував судовий наказ № 310/3833/21, виданий 31 травня 2021 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області. В іншій частині вимог відмовив.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у стягненні судових витрат, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відшкодування судових витрат.

Запорізький апеляційний суд постановою від 21 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 липня 2021 року в частині відмови у стягненні судових витрат скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на сплату судового збору у розмірі 283,75 грн та частково витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн. В іншій частині вимог про стягнення судових витрат залишив без задоволення.

03 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просило скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

ЦПК України не передбачено права на оскарження у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про скасування судового наказу. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, постанова Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року, ухвалена за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про скасування судового наказу, не підлягає касаційному оскарженню в силу вимог закону, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Зазначення у постанові Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» на постанову Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційних втрат та 3 % річних.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов