ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м.Суми

Справа №592/5675/20

Номер провадження 22-ц/816/1844/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Ануфрієв Андрій Олександрович,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Олімп», ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2021 року в складі судді Ніколаєнко О.О., ухваленого у м. Суми,повний текст якого складено 30 вересня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

06 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ануфрієва А.О. про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися, яке зареєстроване в реєстрі за №569 від 05 квітня 2017 року та скасування записів про державну реєстрацію права власності №19818966 за ОСОБА_3 , № 84297872 за ОСОБА_2 , №84298033 за ОСОБА_4 .

Позов мотивовано тим, що 05 квітня 2017 року нотаріусом було видано на ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і ОСОБА_3 свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися, в той же день проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Видача свідоцтва та реєстрація права власності були здійснені у період, коли діяла заборона відчуження приміщення та заборона державним реєстраторам вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на приміщення. Заборона діяла на підставі ухвали суду від 27 березня 2017 року у справі № 587/769/17. На виконання даної ухвали постановою державного виконавця Зарічного ВДВС був накладений арешт на нерухоме майно. Дана заборона, як забезпечення позову, діяла до 21 вересня 2019 року. Відповідачам було відомо про наявність заборони, оскільки, не будучи сторонами у справі, вони оскаржували ухвалу суду про забезпечення позову. Незважаючи на наявність обтяження права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Олімп» (далі - ТОВ «Олімп») всупереч вимогам ст.ст. 10,24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нотаріус, який є державним реєстратором, провів державну реєстрацію права власності за відповідачами. Позивач оскаржував дії нотаріуса до Сумського окружного адміністративного суду, постановою Великої палати Верховного суду від 20 березня 2019 року у справі № 818/687/17 скасовано судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та закрито провадження у справі, зазначено, що спір повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до викладу обставин виникнення майнового спору навколо нежитлових приміщень ТОВ «Олімп», оцінки прийнятих судових рішень щодо майнових спорів про право на частку у майні ТОВ «Олімп».

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 адвокат самохід А.М. просить у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін. При цьому зазначає, що у позовній заяві ОСОБА_1 викладає одні підстави, а в апеляційний скарзі зовсім інші, яким неодноразово вже давалась оцінки різними судовими інстанціями.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, який складений 01 липня 2016 року, на примусовому виконанні у Ковпаківському ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області перебувало зведене виконавче провадження № 38724711 з примусового виконання виконавчих листів виданих Зарічним районним судом м. Суми з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ТОВ «Олімп» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 боргів.

Державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчих документів актом опису й арешту майна боржника від 18 грудня 2013 року описане належне боржнику ТОВ «Олімп» нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення загальною площею 157,5 кв.м за адресою АДРЕСА_1 .

Постановою старшого державного виконавця Ясенок І.Ю. від 01 липня 2016 року передано стягувачам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу вказане нежитлове приміщення загальною площею 157,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною 649490 грн, що належить ТОВ «Олімп».

У зв`язку з передачею зазначеного майна стягувачам в рахунок погашення боргу зараховано погашення боргу по зазначеним вище виконавчим листам. При цьому, прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна тричі були визнані такими, що не відбулись у зв`язку з відсутністю покупців. На підставі п. 6 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було запропоновано стягувачам вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, на що стягувачами була подана відповідна заява, а майно на підставі ч. 9 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передано стягувачам за ціною, яка дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалось на реалізацію.

На підставі вказаної постанови старшим державним виконавцем відділу ДВС Сумського міського управління юстиції Ясенок І.Ю. було складено акт від 06 липня 2016 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення заборгованості (т. 1 а.с. 86-88).

Зі змісту рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 січня 2017 року у справі № 591/3780/16 вбачається, що 01 липня 2016 року між ТОВ «Олімп» та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 157,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. за реєстровим номером 1736 (т. 1 а.с. 89-94).

Право власності ОСОБА_5 на нежитлове приміщення зареєстроване 01 липня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису 15189295) (т. 2 а.с. 146).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 січня 2017 року у справі № 591/3780/16 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і ОСОБА_4 до ТОВ «Олімп», ОСОБА_5 позов задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 157,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ТОВ «Олімп» та ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 89-94).

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 27 березня 2017 року у справі №587/769/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Олімп» про стягнення заборгованості із заробітної плати в порядку забезпечення позову накладено заборону відчуження нежитлового приміщення площею 157,5 кв. м., яке розташоване у АДРЕСА_1 , яке належить ТОВ «Олімп», заборонено державним реєстраторам вчиняти дії, пов`язані із державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень щодо вказаного нежитлового приміщення (т. 1 а.с. 10-11).

Постановою державного виконавця від 27 березня 2017 року у виконавчому провадженні № 53654863 на підставі ухвали Сумського районного суду Сумської області від 27 березня 2017 року у справі № 587/769/17 накладено арешт на майно спірне нежитлове приміщення (т. 1 а.с 119).

27 березня 2017 року до реєстру обтяжень внесено відомості про арешт зазначеного нерухомого майна на підставі постанови державного виконавця (т. 2 а.с. 153).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 05 квітня 2017 о 09 год. 55 хв., цього ж дня о 08 год. 40 хв. на підставі рішення суду у справі № 591/3780/16 було внесено відомості про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_5 на нерухоме майно нежитлове приміщення площею 157,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 118 т.1).

Попередній запис про право власності на вказане нерухоме майно був внесений до реєстру 25 вересня 2013 року та відповідно до нього право власності на нежитлове приміщення належало ТОВ «Олімп» (т. 1 а.с. 146а).

05 квітня 2017 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим А.О. видано ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і ОСОБА_4 свідоцтво, зареєстроване у реєстрі за №569, про право спільної часткової власності на 1/3 частину за кожним з співвласників на нежитлове приміщення, загальною площею 157,5 кв.м, яке розташоване у АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 7).

Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстроване за співвласниками у день видачі свідоцтва (т. 1 а.с. 7-10, т. 2 а.с. 145 146). 05 квітня 2017 року внесено запис про припинення права власності на нежитлове приміщення за ТОВ «Олімп» (т. 2 а.с. 146а).

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 20 липня 2017 року у справі № 587/769/17 скасовано накладені ухвалою суду заходи забезпечення суду, а ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 20 вересня 2017 року вказану ухвалу змінено і виключено з мотивувальної частини висновок про те, що на даний час по справі прийнято рішення щодо стягнення з ТОВ «Олімп» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі (т. 1 а.с. 11-13).

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 20 липня 2017 року у справі № 587/769/17 скасовано вжиті ухвалою від 27 березня 2017 року заходи забезпечення позову. Знято заборону відчуження нежитлового приміщення, знято заборону державним реєстраторам вчиняти дії, пов`язані із державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень щодо нежитлового приміщення, площею 157,5 кв.м, яке розташоване у АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 11-12).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 27 червня 2017 року у справі № 587/769/17 скасовано ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 07 квітня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування обраних заходів забезпечення позову та направлено заяву про скасування забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 1 а.с. 14-15).

ОСОБА_1 оскаржував дії приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ануфрієва А.О. та просив скасувати записи у реєстрі. Так, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року у справі № 818/687/17 було задоволено його позов та визнано неправомірними дії приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ануфрієва А.О. щодо внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про право власності № 19819256 про зміни права власності № 19819256 від 05 квітня 2017 року за ОСОБА_4 ; про право власності № 19818966 про зміни права власності № 19818966 від 05 квітня 2017 року за ОСОБА_3 ; про право власності № 19819176 про зміни права власності № 19819176 від 05 квітня 2017 року за ОСОБА_2 та скасовано відповідні записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказана постанова за результатами апеляційного перегляду залишена без змін. Постановою Великої палати Верховного суду від 20 березня 2019 року зазначені судові рішення скасовано та закрито провадження у справі з підстав, що спір не є публічно-правовим та має вирішуватись в порядку цивільного судочинства (т. 1 а.с. 15-19).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не містить застережень, що державна реєстрація у випадку наявності обтяжень допускається лише на користь осіб, в інтересах яких це обтяження зареєстроване. Оскільки у спірних правовідносинах заява про державну реєстрацію права власності за відповідачами була подана саме у зв`язку з набуттям ними права власності на спірне майно в результаті його примусової реалізації в порядку, визначеному ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», а жодних доказів, які б спростували право відповідачів на отримання на підставі акту та постанови державного виконавця свідоцтва про право власності на спірне майно матеріали справи не містять, тому суд вважав, що у нотаріуса не було підстав для відмови у видачі свідоцтва та реєстрації права власності. При цьому на момент видачі свідоцтва правочин, за яким до ОСОБА_7 від ТОВ «Олімп» перейшло право власності на майно, був визнаний недійсним та була проведена державна реєстрація скасування права власності на нерухоме майно за ОСОБА_7 . Відтак, станом на 05 квітня 2017 року власником майна вважалось ТОВ «Олімп», тобто боржник у виконавчих провадженнях, за якими відбувалось стягнення коштів на користь відповідачів.

Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За змістом ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Відповідно до п. 1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції Україїни №296/5 від 22 лютого 2012 року якщо прилюдні торги (аукціон) оголошено такими, що не відбулися, нотаріус видає відповідне свідоцтво про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта із зазначенням того, що прилюдні торги (аукціон) не відбулися.

Підстави для відмови у державній реєстрації речових прав на нерухоме майно визначені у ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зокрема якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (п. 5 ч. 1 ст. 24), якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно (п. 6 ч. 1 ст. 24).

Разом з тим, п. 3 ч. 4 ст. 24 вказаного Закону передбачено, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у п. 6 ч. 1 цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону.

Частина 5 ст. 24 Закону передбачає, що відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

З урахуванням викладених вище обставин та вимог закону будь-яких передбачених законом підстав для відмови приватного нотаріуса у державній реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за відповідачами відсутні. Як правильно вказав суд першої станції, з чим повністю погоджується колегія суддів, відповідачі мали право на отримання свідоцтва про передачу майна стягувачам в рахунок погашення боргу на підставі акта та постанови державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а у приватного нотаріуса не було передбачених законом підстав для відмови у видачі свідоцтва про передачу майна стягувачам та відповідної державної реєстрації прав.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що відповідачі у спірних правовідносинах діяли правомірно, тобто відсутні підстави для задоволення позову та визнання недійсним свідоцтва та скасування записів про державну реєстрацією за відповідачами прав на нежитлове приміщення загальною площею 157,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують, вже були предметом розгляду суду першої інстанції та за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і обставин.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалюючи рішення у даній справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, дійшовши правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову. Підстав для скасування зазначеного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2021 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: Т.А. Левченко

С.С. Ткачук