Справа № 331/3610/19
Провадження № 2-п/331/64/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Світлицької В.М.,

при секретарі Рухловій М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2020 року по цивільній справі № 331/3610/19,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2020 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на непрацездатного батька задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, починаючи з 13.08.2019 року до зміни матеріального та сімейного стану сторін, а також судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду від 02.10.2020 року, відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив переглянути справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на непрацездатного батька.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення зазначено, що відповідача не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, відповідач не користувався офіційним веб-сайтом судової влади через відсутність навичок участі у будь-яких попередніх судових спорах. Викладені в позовній заяві обставини, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги є неправдивими та надуманими. Позивач не є біологічним батьком відповідача. З 2002 року відповідач перебував на утриманні в матері. Твердження позивача, що ним здійснювалось матеріальне забезпечення відповідача не відповідає дійсності. Крім того, позивач отримує дохід за надання юридичних послуг фізичним особам, не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи про перегляд заочного рішення за його відсутності.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи про перегляд заочного рішення без його участі, проти перегляду рішення заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до такого.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність лише однієї з підстав, зазначених у наведеній нормі цивільного процесуального законодавства, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення.

Відповідно до інформації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час розгляду справи було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 22.01.2011 року.

ОСОБА_1 викликався судом у судові засідання шляхом направлення повісток за вищевказаною адресою, які були повернуті на адресу суду з відміткою «адресат відсутній», а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади.

Згідно з матеріалами справи, судові повістки надсилалися відповідачу ОСОБА_1 на останню відому суду адресу та заочне рішення було ухвалено з врахуванням положень ст. 223 ЦПК України.

З вищенаведених обставин вбачається, що суд належним чином надсилав на адресу відповідача ОСОБА_1 процесуальні документи суду, та повідомляв його про дату та місце проведення судових засідань, чим надавав можливість приймати участь у змагальному процесі, із реалізацію всіх прав учасника процесу, передбачених цивільним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки ОСОБА_1 відповідно до положень ЦПК України, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації, та ним доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, суду не надано.

На підставі викладеного, суд не вбачає законних підстав для скасування заочного рішення по цій справі.

Керуючись статтями 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2020 року по цивільній справі № 331/3610/19 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Проте, у відповідності до частини четвертої статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: В.М. Світлицька