П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 263/5643/21

Номер провадження 22-ц/804/2997/21

28 грудня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів - Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Ковтуненка В.О., -

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позов мотивовано тим, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є студенткою Маріупольського державного університету, навчається за спеціальністю «Журналістика» на денній формі. ОСОБА_1 зазначала, що донька немає можливості працевлаштуватися та отримувати заробіток, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька, який має можливість її надати, проте у добровільному порядку в повному обсязі не надає.

В зв`язку з викладеним, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 2500 гривень щомісяця до закінчення навчання, але не довше ніж досягнення нею 23-х річного віку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 вересня 2021 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 26 листопада 2021 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11 травня 2021 року до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення останньою двадцятитрьохрічного віку. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць піддано до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

Частково задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що у виниклих між сторонами правовідносинах наявний аліментний обов`язок відповідача по утриманню своєї повнолітньої дитини на період її навчання та з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, починаючи з 11 травня 2021 року, до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення останньою двадцятитрьохрічного віку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 11 травня 2021 року і до закінчення навчання або до досягнення дитиною повноліття.

Скарга мотивована тим, що судом не враховано, що у відповідача не має стабільного доходу, з якого він мав би можливість сплачувати аліменти. Крім того, відповідач проживає разом із матір`ю ОСОБА_6 , 1943 року народження, яка є особою похилого віку, має статус «Дитина війни» та потребує постійного догляду. Вказує, що на теперішній час доходом його сім`ї є пенсія матері, яка складає 3079,89 гривень, іншого доходу немає, у зв`язку з чим він не зможе виконувати рішення суду про стягнення з нього аліментів в розмірі 2000 гривень. Судом залишено поза увагою, що позивачем не доведено, що донька ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням у Маріупольському державному університеті. При цьому донька навчається за рахунок коштів державного замовлення, тому не несе витрати на навчання та отримує стипендію. Також суд першої інстанції не врахував, що позивачка працює, а утримання дитини здійснюється батьками в рівних частинах.

Доводи і заперечення інших учасників справи

Позивачка своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до вимог ч.13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду в повній мірі не відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 414, виданого 02 серпня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 8).

Сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 2020 року навчається в Маріупольському державному університеті за спеціальністю «Журналістика» з терміном навчання до 30 червня 2024 року, що вбачається з довідки № 21.0113 від 29 квітня 2021 року, виданої зазначеним навчальним закладом (а.с.5).

Донька ОСОБА_5 проживає та зареєстрована разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.6).

Згідно довідки № 103/21 від 30 серпня 2021 року, ОСОБА_7 у Маріупольському державному університеті за період з жовтня 2020 року по серпень 2021 року отримала дохід (стипендію) в загальній сумі 20304,30 гривень (а.с.44)

Згідно копії трудової книжки відповідача ОСОБА_2 , останній з 2009 року не працює (а.с.31-32) та фактично проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.33).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Встановивши, що донька сторін ОСОБА_5 навчається у Маріупольському державному університеті та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню доньку, суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Апеляційним судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, посилався на те, що дохід його сім`ї складається з пенсії, яку отримує його мати ОСОБА_6 , у сумі 3079,89 гривень.

При цьому, встановлено, що доказів на підтвердження витрат дитини ОСОБА_5 , пов`язаних саме її з навчанням, матеріали справи не містять (щодо понесення витрат на проїзд до навчального закладу, проживання, придбання підручників тощо).

Суд першої інстанції свій висновок щодо визначення розміру стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів належним чином не мотивував.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни рішення місцевого суду в частині визначення розміру стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів та стягнення їх у розмірі 1200 гривень щомісячно, оскільки, ураховуючи обов`язок матері з надання відповідної матеріальної допомоги доньці, наявність у останньої самостійного доходу (стипендії), а також доведений розмір доходу ОСОБА_2 , на якій він посилався, його працездатність та можливість працевлаштування, такий розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Разом із тим, у відповідності до приписів статей 192, 201 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно п.3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З огляду на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення - зміні в частині стягнутих з відповідача розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 вересня 2021 року змінити в частині розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини, дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11 травня 2021 року і до закінчення навчального закладу, але не довше ніж досягнення нею 23-х річного віку.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її прийняття.

Судді:

Повний текст постанови складено 28 грудня 2021 року.

Суддя: