Справа № 539/33/21
Провадження № 2/539/314/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

головуючого судді - Даценка В.М.

з участю секретаря судових засідань - Шрейтер С.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - адвокат Чабаненко В.О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення.

У позові вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого залишилось спадкове майно - будинок АДРЕСА_1 .

На все належне йому майно, у свій час, ОСОБА_4 склав заповіт, яким спадкоємцями визначив її - ОСОБА_1 та її брата - ОСОБА_3 .

У вищевказаному будинку вона була зареєстрована ще з 19.04.2016 року по теперішній час.

Спадковий житловий будинок є її єдиним можливим житлом, оскільки квартиру, яка була у неї у власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , вона подарувала у 2017 році своїй доньці. Вказана квартира є однокімнатною і в ній на даний час проживає її донька разом зі своїм чоловіком та двома дітьми.

Незважаючи на складну ситуацію з житлом, її брат - відповідач ОСОБА_3 не пускає її до вищевказаного спадкового будинку, змінивши замки та забравши усі документи на будинок, тому вона вимушена проживати у приміщенні літньої кухні, яка не пристосована у достатній мірі для проживання.

Позивач ОСОБА_1 просила суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом вселення її до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Судові витрати прохає покласти на відповідача.

У відзиві на позов відповідач просив залишити його без задоволенні, вважаючи позовні вимоги безпідставними, надуманими та необґрунтованими. Так, відповідач вказує, що в спірному будинку не проживає та немає ключів від помешкання і правовстановлюючих документів. З моменту відкриття спадщини, за їх спільною домовленістю з позивачем, проживає син останньої ОСОБА_5 .

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник позов не визнали, мотивуючи тим, що відповідач не вчиняє жодних дій, направлених на недопуск позивача до житлового будинку.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Єнківці Лубенського району Полтавської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, зокрема, будинок АДРЕСА_1 і за даною адресою позивач ОСОБА_1 зареєстрована з 19.04.2016 року, що підтверджується паспортом позивача (а.с.4).

Заяву про прийняття спадщини подали позивач та відповідач. Наразі сторони не проживають в будинку АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 вказує на те, що відповідач чинить перешкоди їй у вселенні у будинок, внаслідок чого є неможливим користування житлом, а іншого житла позивач не має.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом із тим, в порушення наведеної норми процесуального права суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач вживає будь-які дії щодо перешкоджання вселенню у будинок позивача.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Представник відповідача просить відшкодувати витрати на правничу допомогу в сумі 4500 грн., відповідно до приєднаної до матеріалів справи квитанції.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ст. 30 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Викладена правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 року по справі № 915/237/18.

Враховуючи викладене, враховуючи надані суду матеріали, суд приходить до висновку, що реально підтвердженими витратами на правничу допомогу є представництво в суді в межах одного судового засідання та правнича допомога, пов`язана з підготовкою до захисту в судовому засіданні, в тому рахунку з написання відзиву на позов.

Тож, з урахуванням складності справи, доведеного відповідачем часу, витраченого на надання такої допомоги, перевіривши наданий розрахунок, суд вважає за необхідне зменшити такі витрати до 2000 грн.

Керуючись ст. ст. 4,89,141,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2000 (дві тисячі) гривень витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.03.2021.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Даценко В.М.