Провадження № 2/325/10/2021
Справа № 325/1089/15-ц
УХВАЛА

02 березня 2021 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Діденка Є.В.,

за участю секретаря: Краснової Ю.С.,

під час проведення підготовчого засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та як законний представник малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , товариство з обмеженою відповідальністю «Литейщик», виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, Приазовська районна державна адміністрація Запорізької області про стягнення половини вартості внеску відповідача до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю, внесеного за рахунок спільних коштів подружжя,

встановив:

В провадженні Приазовського районного суду Запорізької області перебуває вищевказана цивільна справа.

Відповідно до додаткової позовної заяви від 12.07.2016 року, позивач просить суд стягнути з відповідачів на її користь Ѕ частину вартості внеску, внесену ОСОБА_9 за рахунок спільних коштів подружжя: до статутного фонду ТОВ «Таврійська ливарна компанія Талко» в розмірі 233350,00 грн.; ТОВ «Литейщик» в розмірі 714125,00 грн.; ТОВ «Нововасилівський завод продтоварів» в розмірі 56040,00 грн.; ТОВ «Компанія «Талко» в розмірі 76588,00 грн.; ТОВ «Талко-Метал-Посуд» в розмірі 22500,00 грн. (а.с. 17-20 Т.4).

Ухвалою Верховного Суду від 13.04.2020 року рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 05.09.2019 року та постанова Запорізького апеляційного суду від 18.12.2019 року скасовані,справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 03 червня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі.

Ухвалою судді Діденка Є.В. від 04.09.2020 року справа прийнята до провадження на підставі повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку із відставкою судді Апалькової О.М.

20.11.2020 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач зазначає, що бажає уточнити позовні вимоги шляхом зменшення розміру статутних внесків, що стягуються, з 1055905,00 грн. на 695188,64 грн. та збільшення позовних вимог в частині визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом. Позивач зазначає, що 29.05.2020 року на ім`я відповідачів приватним нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких відповідачі успадкували по ј частині учасника у статутних капіталах ТОВ «Таврійська ливарна компанія «Талко», ТОВ «Литейщик», ТОВ «Нововасилівський завод продтоварів», ТОВ «Компанія «Талко», ТОВ «Талко-Метал-Посуд». Однак при видачі свідоцтв про право на спадщину, нотаріусом не було враховано, що грошові кошти, внесені до статутних капіталів товариств, є спільною сумісною власністю подружжя, і тому спадщина повинна була відкриватись тільки на Ѕ частину внесених коштів до статутного капіталу. Тому, такі свідоцтва про право на спадщину є частково недійсними. У зв`язку з цим, позивач просить суд: 1) визнати частки статутних капіталів ТОВ «Компанія «Талко» у розмірі 18,68 %, фактично сплачену в розмірі 58300,00 грн., ТОВ «Нововасилівський завод продтоварів» в розмірі 18,68 % сплачену в повному розмірі 112080,00 грн., ТОВ «Талко-Метал-Посуд» в розмірі 15 % сплачену в повному розмірі 45000,00 грн., ТОВ «Таврійська ливарна компанія «Талко» в розмірі 15,557 % сплачену фактично в розмірі 373500,00 грн., ТОВ «Литейщик» в розмірі 18,67 % сплачену фактично в розмірі 801427,97 грн.; 2) визнати за нею право власності на Ѕ частину статутних капіталів зазначених господарських товариств; 3) визнати частково недійсними і скасувати свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , видані приватним нотаріусом Чудською О.О., в частині розмірів статутних капіталів товариств, на який відкрилась спадщина.

В підготовчому засіданні оголошено перерву до 02.03.2021 року за клопотанням сторін для мирного врегулювання.

В підготовче засідання 02.03.2021 року сторони не з`явились, надали заяви про призначення справи до судового розгляду.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про збільшення позовних вимог, суд зазначає таке.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частинами 3, 4 ст. 49 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею . Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Розглядаючи заяву позивача про збільшення позовних вимог, суд звертає увагу на те, що така заява містить зовсім інші позовні вимоги, а ніж ті, що викладені у додатковій позовній заяві від 12.07.2016 року і розглядались судами у цій справі. Так, предметом позову відповідно до заяви від 12.07.2016 року є стягнення з відповідачів грошових коштів - вартості частини статутних капіталів.

У цій же заяві від 20.11.2020 року позивач просить суд визнати право власності на частки статутних капіталів господарських товариств та визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину, які отримали відповідачі на частки у статутних капіталах товариств.

На переконання суду, «стягнення коштів» і «визнання права власності на частку у статутному капіталі» є різними способами захисту права, при цьому, право власності на частку у статутному капіталі господарського товариства передбачає участь такої особи у відповідному товаристві і належність їй корпоративних прав.

Тому, суд приходить до висновку, що подана заява по суті є не тільки збільшенням позовних вимог, а й водночас зміною предмета позову.

Як зазначено у частинах, 3, 4 ст. 49 ЦПК України, за загальним правилом після направлення справи на новий розгляд зміна предмета позову не допускається, і можлива лише у разі необхідності захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання.

Таким чином, можливість зміни предмета позову під час нового розгляду справи допускається у разі двох взаємопов`язаних вимог: 1) зміни фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання; 2) необхідність захисту прав позивача. Тобто, зміна фактичних обставин справи повинна бути такою, що негативно впливає на права позивача, які є предметом захисту у справі.

При цьому, відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, доведення всіх зазначених підстав покладається на позивача.

Як підтверджено наданими позивачем документами, відповідачі отримали свідоцтва про право на спадщину на частки у статутних капіталах господарських товариств, і такі обставини дійсно не існували раніше.

Проте, у поданій заяві позивач, крім визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними також змінив предмет позову зі «стягнення коштів» на «визнання права». Зміну предмета позову у цій частині позивач не обґрунтував і не надав доказів зміни фактичних обставин справи.

Крім того, позивачем не обґрунтовано, в чому полягає необхідність захисту прав позивача у співставленні первісних позовних вимог про стягнення коштів як вартості внесків статутних капіталів, з обставинами отримання відповідачами свідоцтв про право на спадщину.

Таким чином, позивачем не доведено зміни фактичних обставин справи, які зумовили зміну ним предмета позову зі «стягнення коштів» на «визнання права», а також не доведено необхідності нового захисту прав позивача у зв`язку з отриманням відповідачами свідоцтв про право на спадщину.

На переконання суду, повна зміна предмета позову не буде сприяти розгляду справи у розумні строки, та нівелює висновки Верховного Суду, зроблені у цій справі.

Тому, суд вважає, що заява не відповідає вимогам частин 3, 4 ст. 49 ЦПК України в частині недопустимості зміни предмета позову.

Враховуючи, що ЦПК України не регламентує, яке саме рішення має прийняти суд у такому випадку, суд керуючись ч. 9 ст. 10, ч. 5 ст. 49, ч. 4 ст. 183 ЦПК України, вважає за необхідне повернути її заявнику.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 10, 49, 183 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву про збільшення позовних вимог від 20.11.2020 року повернути позивачу ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвала складена і підписана 02.03.2021 року.

Суддя Є.В. Діденко