Справа № 724/1613/21
Провадження № 2/724/515/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Татарчук Л.А.

за участі сторін:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: Гроссу Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

10.08.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтуванні своєї позовної заяви позивач зазначає, що 20 березня 2020 року дільничним офіцером поліції Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Рошка Анастасією Романівною відносно Позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №184050. Згідно інформації, викладеній в протоколі, позивач, будучи власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », нібито не припинив роботу магазину та здійснив прийом відвідувачів, чим порушив вимоги п.3 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року.

15 травня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області, розглянувши справу про адміністративне правопорушення № 724/626/20, постановив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно Позивача за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях. Крім цього, в ході розгляду справи, встановлено і в мотивувальній частині Постанови зазначено, що інформація викладена в протоколі не відповідає дійсності, а працівник поліції своїми діями сама спровокувала правопорушення. В зв`язку з тим, що санкція статті 44-3 КУпАП передбачає накладення штрафу у розмірі до 34 тисяч гривень, а це для фінансового стану Позивача є надзвичайно великими витратами, для захисту свого порушеного права та для відновлення справедливості, Позивач був вимушений укласти з адвокатом договір про надання правової допомоги у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності. Згідно розрахункової квитанції, Позивач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень.

Позивач вказує, що незаконні дії відповідача призвели до того, що позивачу було завдано моральної шкоди, крім того, складання протоколу про адміністративне правопорушення та незаконне притягнення до адміністративної відповідальності заподіяло моральні страждання, які полягали у переживаннях щодо розголосу вказаного факту за місцем проживання та місцем роботи, адже це могло в подальшому вплинути на його авторитет, як громадянина та жителя міста, на репутацію його як підприємця, призвести до зменшення кількості відвідувачів магазину. Враховуючи викладене Позивач вважає, що відшкодування моральної шкоди еквівалентної 75 000 гривень буде вважатися справедливою та такою, що відповідає вимогам розумності і справедливості.

Крім того, позивач вважає, що дії працівників поліції є підставою для відшкодування йому моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача було притягнуто до відповідальності не законно.

Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити його позовну заяву та стягнути з відповідачів на його користь матеріальну та моральну шкоду.

03.09.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області в якому відповідач зазначає, що не погоджується з позовними вимогами позивача та вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного, складання протоколу не є підставою відшкодування моральної шкоди, сам факт складання на позивача протоколу та очікування ним постанови суду першої інстанції, щодо розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не підтверджують моральні та фізичні страждання, душевні муки а тому не є підставою для відшкодування моральної шкоди. Щодо посилань на можливу втрату репутації позивач в свою чергу не підтверджує жодним чином наявність страждань психологічного характеру їх глибини та ступеню, а наводить виключно загальні фрази. Стосовно відшкодування витрат правової допомоги позивачем не надано жодного належного чи допустимого доказу на підтвердження судових витрат, крім сумнівної квитанції та орієнтовного розрахунку сумнівного походження, які не можуть та не підтверджують судові витрати.

Враховуючи вище викладене відповідач просить суд відмовити у позовних вимогах в повному обсязі.

06.09.2021 року Хотинського районного суду Чернівецької області надійшов відзив на позовну заяву від Державної казначейської служби України в якому відповідач зазначає, що не визнає позовні вимоги виходячи з наступного, в позовних вимогах не наведено жодного доказу вини органів казначейської служби щодо спричинення шкоди позивачеві, а тому вимога про стягнення моральної шкоди з Казначейства України по своєму змісту суперечить нормам законодавства. Доказів про визнання дій офіцера поліції неправомірними позивачем не надано, як і не доведено факту завдання йому цими діями моральної шкоди та причино-наслідкового зв`язку з протиправних дій і завданням шкоди. Сам факт закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не є безумовною підставною для відшкодування моральної чи матеріальної шкоди. Щодо стягнення матеріальної шкоди у вигляді понесених судових витрат на оплату правничої допомоги вони не можуть вирішуватися в даній справі, оскільки суд що ухвалив постанову повинен за заявою осіб вирішити питання щодо судових витрат, а тому ці питання не можуть вирішуватися в інших судових засіданнях або шляхом пред`явлення позову в іншій справі.

Враховуючи вище викладене відповідач просить суд відмовити у позовних вимогах в повному обсязі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2021 року замінено неналежного відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області на Державну казначейську службу України.

Представник позивача Рязанов Л.Г., в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить її задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 , в судовому засіданні позовні вимоги не визнає та просить у їх задоволені відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 , в судовому засіданні позовні вимоги не визнає та просить у їх задоволені відмовити.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2020 року серія АПР 18 № 184050 в якому зазначено, що лейтенантом поліції Рошка Анастасією Романівною складено протокол про те, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який складено близько 16:00 год. в АДРЕСА_1 , де останній будучи власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не припинив роботу магазину та здійснював прийом відвідувачів чим порушив п.3 постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року.

Згідно до постанови Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 травня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 44-3 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях.

Як вбачається із розрахункової квитанції серія ББАФ № 241354 ОСОБА_3 , оплатив правову допомогу адвокату Рязанову Л.Г., у розмірі 9 000 грн.

Відповідно до попереднього розрахунку витрат з якого вбачається, що позивач поніс або очікує понести витрати у зв`язку із розглядом справи у розмірі 9 000 грн., матеріальної шкоди, що включає в себе оплату правової допомоги адвоката та 75 000 грн., моральної шкоди, яку було завдано позивачу у зв`язку із незаконними діями працівником поліції.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У ст.23 Цивільного кодексу встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до ч.2 цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках учинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється 4-1 ст.1176 ЦК, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування ч.1 ст.1176 ЦК в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч.6 цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст. ст.1173, 1174 ЦК).

Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п.п.5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Крім того, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу, наданого позивачкою окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено в повному обсязі щодо завданої йому матеріальної шкоди, а тому суд вважає, що у цій частині позовних вимог слід задовольнити та сягнути з відповідачів на користь позивача завдано йому матеріальну шкоду в розмірі 9 000 грн.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступних висновків, обов`язок доказування моральної шкоди покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те що незаконні дії відповідача призвели до того заподіяння моральної шкоди та складання протоколу про адміністративне правопорушення і незаконне притягнення до адміністративної відповідальності заподіяло моральні страждання, які полягали у переживаннях щодо розголосу вказаного факту за місцем проживання та місцем роботи, адже це могло в подальшому вплинути на його авторитет, як громадянина та жителя міста, на репутацію його як підприємця, призвести до зменшення кількості відвідувачів магазину.

Однак, слід зазначити, що сам лише факт складання протоколу не може бути самостійною та достатньою підставою стверджувати про спричинення позивачеві моральної шкоди та не звільняє позивача від обов`язку надати докази на підтвердження наявності всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, яке є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, вказаних обставин недостатньо для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач зобов`язаний довести настання негативних наслідків у вигляді такої шкоди, її розмір та причинний зв`язок.

Доказів, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку суду не було надано.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення - це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення. Складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Сам протокол про адміністративне правопорушення за своєю природою та змістом не являється рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи та не притягає особу до відповідальності так як посвідчує, фіксує ознаки правопорушення, що в подальшому є підставою для розгляду в суді та винесення постанови.

Отже, беручи до уваги встановлені під час розгляду даної справи обставини, зважаючи на те, що позивачем не надано належних і достатніх доказів, що підтверджують розмір заподіяння йому моральної шкоди не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку, будь-яких інших обставин, крім того не притягнення особи до відповідальності та встановлення рішенням суду порушень з боку поліції є співмірним відшкодуванням та моральною компенсацією позивачу, а тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовну заява позивача слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача завдану йому матеріальну шкоду в іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати відносяться на рахунок держави.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 16, 23, 1173, 1174, 1176, ЦК України ст. 2, 10-13, 76-83, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України (місце реєстрації місце знаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6 ) за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) завдану йому матеріальну шкоду у розмірі 9 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.12.2021 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв