КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №382/480/19 Головуючий 1 інстанція - Литвин Л.І.
Провадження № 22-ц/824/3392/2021 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І.

за уастю секретаря: Карпенка В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщнні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення пені за несплау аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, стягнення боргу по аліментах та стягнення пені за несплату аліментів. Свої вимоги обгрунтувала наступним. 25 червня 2016 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 . Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 03.09.2018 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано та стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини його доходу, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, та аліменти на її особисте утримання у розмірі 1/6 частини його доходу, до досягнення донькою трьохрічного віку. З липня 2018 року вона разом із малолітньою донькою проживає у АДРЕСА_1 , де й зареєстрована. Її донька, ОСОБА_3 , зареєстрована в будинку, що належить батькам її колишнього чоловіка: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за адресою: с. Смотрики, Пирятинського району Полтавської області. Відповідач визнає, що їх донька проживає разом з нею в АДРЕСА_1 , про що він вказував у заяві від 18.11.2018 року, адресованій начальнику служби у справах дітей та сім`ї Яготинської РДА. Вона неодноразово зверталася до колишнього чоловіка та його батьків з проханням надати дозвіл на зняття доньки з реєстраційного обліку у Смотриківській сільській раді Пирятинського району Полтавської області. Проте, листом за № 02-48/66 від 26.02.2019 року сільської ради у задоволенні її заяви було відмовлено та рекомендовано вирішити спір про зняття з реєстраційного обліку дитини в судовому порядку, оскільки батько дитини заяви відповідного змісту до сільради не подавав. Така позиція відповідача та його батьків-власників будинку, в якому зареєстрована дитина, шкодить її інтересам та інтересам їх дитини. Відповідач не виконує рішення суду щодо сплати аліментів. Відповідно до розрахунку заборгованості за виконавчим листом № 382/1138/18 у виконавчому провадженні № 57423538, станом на 31.01.2019 рік заборгованість з примусового стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини складає 7787, 76 грн., а заборгованість зі сплати аліментів на її особисте утримання до досягнення донькою трьохрічного віку- 4005,44 грн. Відповідач не визнає наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів, а тому не сплачує заборгованості, яка виникла із 06.07.2018 р. Відповідно до розрахунку неустойка (пеня) на заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки станом на 31.01.2019 р. становить 11 657, 10 грн., а неустойка (пеня) на заборгованість зі сплати аліментів на її особисте утримання - 5 914, 34 грн. Оскільки суми нарахованої неустойки (пені) на заборгованість зі сплати аліментів значно перевищують розмір заборгованості зі сплати аліментів, то розмір неустойки (пені), що підлягає до стягнення буде становити не більше 100 відсотків заборгованості. Просила визначити місцем проживання дитини місце проживання її матері, стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) нараховану на заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітньої доньки за період із 06.07.2018 р. по 31.01.2019 р. в сумі 7 787, 76 грн., неустойку (пеню) нараховану на заборгованість зі сплати аліментів на її особисте утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку за період із 06.07.2018 р. по 31.01.2019 р. в сумі 4 005, 44 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору та за надання правничої допомоги.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення пені за несплату аліментів задовольнити частково. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання її матері ОСОБА_1 . Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768, 40 грн. судового збору та 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень за правничу допомогу адвоката. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , звернулась з апеляційною скаргою. Вважає рішення суду частково незаконним, неправомірним, необґрунтованим, таким, що постановлено без повного та всебічного дослідження обставин справи, з огляду на, що підлягає скасуванню у відповідній частині. Судом до обов`язку з утримання малолітньої дитини та її матері, застосовано поняття «відсутність вини» боржника, при тому, що жодного доказу поважності причини звільнення від обов`язку виконання судового рішення зі сплати щомісячного утримання (аліментів) чи відстрочення таких платежів - судом не наведено. Отже, висновки суду про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості з аліментів, а тому й щодо відсутності підстав з застосування відповідальності у вигляді неустойки (пені),- є надуманими та такими, що не ґрунтуються на нормах закону, а також порушують моральні принципи щодо захисту прав матері та дитини.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом першої та апеляційної інстанції було встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження, а.с. 13). 03.09.2018 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/3 частини його доходу, щомісячно, до досягнення донькою повноліття та аліменти на особисте утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини його доходу, до досягнення донькою трьохрічного віку, починаючи із 6 липня 2018 року., (а.с. 10-12, виконавчий лист, постанова про відкриття виконавчого провадження, а.с. 64-66). Позивачка з донькою з липня 2018 рокупроживають в АДРЕСА_1 (а.с. 14,22).Донька позивачки зареєстрована в будинку, належному батькам колишнього чоловіка позивачки: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за адресою: с. Смотрики,Пирятинського району, Полтавської області. З довідки КНП "ЯЦПМСД" (а.с. 21) вбачається, що ОСОБА_3 протягом 2017-2018 років неодноразово хворіла ОРІ та потребує догляду матері. Враховуючи, що відповідач визнає вимоги позову в частині визначення місця проживання дитини по місцю проживання матері, а також приймаючи до уваги висновок служби у справах дітей та сім`ї Яготинської РДА від 29.08.2019 року. (а.с. 80), суд вважає, що місце проживання малолітньої дитини доцільно визначити за місцем проживання її матері ОСОБА_1 .

18.10.2018 року державним виконавцем Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області Ціко В.О. винесено постанову про звернення стягнення на доходи ОСОБА_2 , який працює в ТОВ "Вог Ритейл" та постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу - 6461,79 гривень, далі у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, згідно виконавчого листа № 382/1138/18, виданого 03.09.2018 р., (а. с. 67). З повідомлення ТОВ "Вог Ритейл" від 26.10.2018 р. (а.с. 68) вбачається, що ОСОБА_2 звільнений з роботи 31.08.2018 року у зв`язку із переведенням до ТОВ "Центуріон-Дістрібюшин" згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України. 07.11.2018 року державним виконавцем Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області Ціко В.О. винесено постанову про звернення стягнення на доходи ОСОБА_2 , який працює в ТОВ "Центуріон-Дістрібюшин" та постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу - 8145,12 гривень, далі у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 06.07.2018 року до досягнення донькою повноліття, згідно виконавчого листа № 382/1138/18, виданого 03.09.2018 року. Стягнення згідно вищевказаних постанов не проводились. З повідомлення ТОВ "Центуріон-Дістрібюшин" від 04.04.2019 року (а.с. 70) вбачається, що ОСОБА_2 звільнений з роботи 31.03.2019 року у зв`язку із переведенням у ТзОВ "Вест Петрол Маркет". Стягнення згідно постанови ВП № 57423538 та постанови ВП № 57422977 від 07.11.2018 року по виконавчому листу 382/1138/18 від 03.09.2018 рокуприпинено. Постановою державного виконавця Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області Ціко В.О. від 11.04.2019 року звернуто стягнення на доходи ОСОБА_2 у розмірі 25 % до виплати загальної суми боргу- 9664,8 гривень у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття.

Заборгованість у вказаному розмірі на даний час погашена та позивачка відмовилась від позовних вимог в цій частині.

З моменту пред`явлення виконавчих листів до виконання на підставі заяви ОСОБА_1 від 10 жовтня 2018 року виконавчою службою було звернуто стягнення на заробітну плату відповідача, у період із листопада 2018 року відповідач сплачував аліменти та суму заборгованості, (розрахунок, а.с. 45-46), також 10 липня 2019 року та 25 липня 2019 року сплатив 1000 грн. заборгованості по аліментам, (квитанції, а.с. 47).

З заяви ОСОБА_2 від 25.08.2019 року (а.с. 73) вбачається, що він звернувся до Пирятинського РВ ГТУЮ у Полтавській області із заявою, в котрій просив відраховувати із його заробітної плати 70 % для погашення заборгованості по аліментах.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на ухилення від сплати аліментів та для задоволення вимог в цій частині підстав немає.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства виходячи з наступного.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Крім того,тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини 1 та 2 статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини 1 статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Таким чином, суд першої інстанції, вірно встановив фактичні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Тому, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 14 грудня 2021 року.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: Д.Р.Гаращенко

В.І.Олійник