Провадження №6/369/390/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Волчка А.Я.,

при секретарі: Миголь А.А.,

за участі представника заявника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з даною заявою мотивуючи її тим, що 13.04.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді: Волчка А.Я., за участю секретаря: Раситюк М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,- прийняв заочне рішення, відповідно до якого вирішив: Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити. Стягнути з стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 27 241,06 грн. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь суму індексації у в розмірі 89 150,41 грн. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1163 грн. 91 коп. на користь ОСОБА_3 .

08.06.2016 на виконання вищевказаного заочного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист.

21.06.2016 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 31.01.2018 - постанову про арешт коштів боржника, та інші.

13.04.2016 Відповідачем було подано апеляційну скаргу на вказане рішення.

13 червня 2019 Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мережко М.В., суддів: Верланова С.М., Савченка С.І., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Вичікова Віктора Васильовича на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, прийняв постанову, відповідно до якої постановив: Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Вичікова Віктора Васильовича задовольнити частково. Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 квітня 2016 року скасувати в частині стягнення суми індексації, ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовної вимоги про стягнення індексації. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму індексації в розмірі 18 950 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 коп. В іншій частині рішення залишити без змін.

Таким чином, сума заборгованості, що вказана у виконавчому листі, не відповідає дійсності, оскільки є завищеною. Отже, відповідно до наведеного вище вбачається, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та інші постанови в указаному виконавчому провадженні, винесені на підставі виконавчого документу, якого не повинно існувати. А сам виконавчий документ не можливо виконати, оскільки вказана у ньому сума стягнення не відповідає дійсності, а рішення, на підставі якого він виданий, скасовано.

Відтак, виконавчий лист по справі № 369/11636/15-ц, виданий 08.06.2016, є таким що не підлягає виконанню, а відкрите виконавче провадження має бути закінчено.

Тому заявник просив визнати виконавчий лист № 369/11636/15-ц виданий 08.06.2016 Києво- Святошинським районним судом Київської області таким, що не підлягає виконанню. Витребувати виконавчий лист, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області 08.06.2016 № 369/11636/15-ц, від Вишневий відділ Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав та просив їх задоволити.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, заочним рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/11636/15-ц було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити . Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 27 241,06 грн. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь суму індексації у в розмірі 89 150,41 грн. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1163 грн. 91 коп. на користь ОСОБА_3 .

На виконання даного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист від 08.06.2016 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 червня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Вичікова Віктора Васильовича задоволено частково. Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 квітня 2016 року скасовано в частині стягнення суми індексації, ухвалено в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовної вимоги про стягнення індексації. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму індексації в розмірі 18 950 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 коп. В іншій частині рішення залишено без змін.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернуто увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Оскільки заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.04.2016 року, на підставі якого був виданий виконавчий лист № 369/11636/15-ц від 08.06.2016, в частині скасовано, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України можливо визнати даний виконавчий документ таким що не підлягає виконанню частково, а саме в частині що стосується стягнення з боржника та на користь стягувача суми індексації.

При цьому підстав для відкликання даного виконавчого листа з органу ДВС у суду не має, оскільки подальше його виконання має відбуватись із врахуванням даної ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 18,352-355, 431, 432 Цивільний процесуальний кодекс України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити частковою

Визнати виконавчий лист № 369/11636/15-ц, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області 08.06.2016 року на виконання заочного рішення суду від 13.04.2016 року, таким що не підлягає виконанню в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми індексації в розмірі 89 150,41 грн.

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: А.Я. Волчко