МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/812/1667/21
Провадження №22-ц/812/1784/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

приватного виконавця Булахевіч С.В.;

Вітюка Є.В., його представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційними скаргами приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича та ОСОБА_4 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2021 року, постановлену під головуванням судді Саламатіна О.В. в приміщенні того ж суду, за скаргою ОСОБА_5 , поданої в її інтересах адвокатом Волкомором Т.І., на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2021 року ОСОБА_5 через свого представника адвоката Волкомора Т.І. звернулась до суду зі скаргою на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича та просила визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. щодо: відкриття виконавчого провадження № 62489625; проведення опису заставного майна, а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; передачі описаного майна на реалізацію до ДП «СЕТАМ»; надання акту про реалізацію предмету іпотеки від 19.04.2021 р. переможцю торгів, а також просила скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 62489625 від 07.07.2020 року, постанову про опис та арешт майна боржника від 02.12.2020 року, заявку від 26.01.2021 року щодо передачі на реалізацію нерухомого майна, акт про реалізацію предмету іпотеки від 19.04.2021 року.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у приватного виконавця Булахевіча С.В. знаходиться виконавче провадження № 62489625 по виконанню виконавчого листа №1423/14495/2012 від 29.12.2015 р., виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення солідарно із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 167-2008- 2681 від 23 вересня 2008 року в розмірі 677 344,39 грн, що еквівалентно 84 747, 50дол. США, та в рахунок погашення кредитної заборгованості звернуто стягнення на предмети іпотеки-житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

07.07.2020 року приватний виконавець Булахевіч С.В у відношенні ОСОБА_5 відкрив виконавче провадження за № 62489625 на підставі вищевказаного виконавчого листа.

02.06.2021 року представник ОСОБА_5 адвокат Волкомор Т.І. ознайомився з виконавчим провадженням № 62489625 та ним було встановлено, що приватним виконавцем грубо порушено низку норм чинного законодавства, під час проведення виконавчих дій.

Так, після набрання рішенням законної сили 29.12.2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист, який АТ«УНІВЕРСАЛ БАНК» подав на виконання до приватного виконавця лише 06.07.2020 року. Приватний виконавець Булахевіч С.В. 07.07.2020 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. Але, приватним виконавцем було знехтувано тим, що строк на пред`явлення виконавчого документу на виконання стягувачем пропущено, так як виконавчий лист по справі №1423/14495/2012 стягувач АТ«УНІВЕРСАЛБАНК мав пред`явити до виконання в термін до 28.08.2017 року (протягом трьох років). Банк не надав доказів того, що строк пред`явлення виконавчого листа поновлено в судовому порядку. Не взяв до уваги приватний виконавець і той факт, що на виконавчому листі були відмітки державного виконавця Центрального відділу ДВС що згідно п.6 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, без прийняття до виконання. За приписами цієї статті виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Також зазначає, що проведені виконавчі дії на підставі даного виконавчого листа, порушують норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

При виконанні даного виконавчого провадження приватним виконавцем 02.12.2020 р. проведено опис житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , 16.12.2020 року залучено суб`єкта оціночної діяльності, який надав звіт про оцінку описаного майна, згідно якої, вартість будинку становить 370 000,00 грн., 26.01.2021 року приватним виконавцем направлено заявку на реалізацію арештованого майна до ДП «СЕТАМ», 08.04.2021 року описане майно було придбано з електронних торгів за 361 500 грн (протокол № 533453 проведення електронних торгів).

Проте, звернення стягнення на нерухоме майно відбулося в період дії мораторію на примусове відчуження житла без врахування того, що зазначений будинок, є єдиним місцем проживання ОСОБА_5 та її сім`ї (неповнолітній син та чоловік), зазначене нерухоме житлове майно, є таке, що відповідає вимогам підпункту першого пункту першого Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та не може бути примусово стягнуто (відчужено без згоди власника) протягом дії зазначеного Закону. Згоду ОСОБА_5 , на відчуження свого будинку в будь-який спосіб, не надавала. Тому вважає, що продаж іпотечного будинку є грубим порушенням норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Площа будинку, яка була реалізована на електронних торгах, не перевищує площу визначену в одній з умов Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Докази реєстрації іншого нерухомого майна за ОСОБА_5 в матеріалах виконавчого провадження відсутні. Також, даний факт підтверджується копією довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Даний будинок є постійним та єдиним місцем проживання ОСОБА_5 , оскільки остання там зареєстрована, що підтверджується відміткою у паспорті У зв`язку з цим будинок не міг бути примусово відчужений.

Крім того, вказує, що з постанови про опис та арешт майна боржника вбачається, що приватний виконавець не здійснив детальний опис майна, як передбачено ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки не був присутній у будинку, тобто виконавець склав постанову про проведення опису майна (коштів) боржника без урахування внутрішнього стану будинку.

При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження та зі звітом про вартість описаного майна, ОСОБА_5 та її представник дійшли висновку, що житловий будинок було оглянуто експертом тільки з зовнішньої сторони та не були враховані особливості будинку із внутрішньої сторони.

Не враховано приватним виконавцем також те, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідно попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу. В описаному будинку мешкає також син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто дії приватного виконавця порушують права неповнолітнього.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2021 року скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича, яка подана адвокатом Волкомором Т.І., в інтересах ОСОБА_5 , задоволено частково.

Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича у виконавчому провадженні ВП №62489625 щодо: проведення опису заставного майна, а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; передачі описаного майна на реалізацію до ДП "СЕТАМ"; надання акту про реалізацію предмету іпотеки від 19.04.2021 року переможцю торгів.

Скасовано у виконавчому провадженні ВП №62489625: постанову про опис та арешт майна боржника від 02.12.2020 року; заявку від 26.01.2021 року щодо передачі на реалізацію нерухомого майна; акт про реалізацію предмету іпотеки від 19.04.2021 року. В іншій частині скарги - відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що на його думку ухвала є незаконною, не обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки судом, не в повному обсязі перевірено обставини справи, вирішено спір не у відповідності з нормами матеріального права та не дотримані норми процесуального права, не застосовано строк позовної давності. Тому просить скасувати ухвалу суду в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволені скарги в повному обсязі, постановити по відношенню до судді окрему ухвалу в порядку ч. 10 ст. 262 ЦПК України.

В апеляційній скарзі посилається на те, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. З мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року N И-рп/2012).

Стверджує, що реалізоване іпотечне майно не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки не використовується скаржницею як постійне місце проживання, про що свідчать складені приватним виконавцем акти за місцем знаходження цього майна від 26.11.2020 та від 02.12.2020. Однак ці документи не були взагалі досліджені судом хоча в ході розгляду скарги зазначалось про їх існування в якості доказів на підтвердження факту того, що скаржниця тривалий час не використовує реалізоване майно як місце постійного проживання.

Місце проживання і місце реєстрації не є тотожними з урахуванням ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», отже, наявність реєстрації за певною адресою не свідчить про фактичне проживання особи за даною адресою.

Підтвердженням факту того, що скаржниця/боржниця за виконавчим провадженням, перебуває за межами України свідчать відповідь на запит № 108460411 від 18.07.2021 яка надана Державною прикордонною службою України щодо перетину боржницею державного кордону з якої вбачається, що відносно ОСОБА_5 за період з 07.07.2020 по 18.07.2021 (тобто на протязі року) відсутні дані щодо перетину державного кордону, та довіреність яка видана скаржницею в Чорногорії підтверджує факт її тривалого проживання за межами країни.

Ухвалюючи оскаржувану ухвалу судом також не враховано правова позиція, викладена в постанові Верховного суду від 10.02.2021 у справі 755/17990/19.

Таким чином, приватний виконавець вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та не дослідив всі докази, здійснив з порушенням норм матеріального права оцінку доказів наданих представником скаржниці, а саме копії матеріалів виконавчого провадження, копії паспорту скаржниці та копії тимчасового посвідчення на постійне проживання і свідоцтва про народження, які взагалі не дають підстав робити висновку у справі, який зроблено судом.

Посилається, що на його думку, дії приватного виконавця щодо проведення опису заставного майна, передачі описаного майна на реалізацію до ДП "СЕТАМ"; надання акту про реалізацію предмету іпотеки від 19.04.2021 року переможцю торгів є законними та такими, що в повному обсязі кореспондуються з нормами чинного законодавства, а отже не підлягають скасуванню. До того ж, судом першої інстанції не встановлено в діях приватного виконавця жодного порушення процедури вжиття приватним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду, як і не встановлено, що процесуальні документи складені приватним виконавцем не відповідають нормам чинного законодавства. Також судом не встановлено порушень Порядку передачі на реалізацію описаного та арештованого майна з боку приватного виконавця, як і не встановлено судом наявності реально існуючого порушення законних прав та інтересів скаржниці, а отже відсутні жодні підстави для задоволення скарги.

Зазначає, що згідно практики Верховного Суду отримання згоди органу опіки і піклування для реалізації майна, виходячи зі змісту рішення, яке виконується, не є обов`язковим.

Також, приватний виконавець вказує, що в ході розгляду скарги ним було подано в письмовому вигляді клопотання про застосування строку позовної давності, але воно відхилене судом через начебто порушення вимог ст. 183 ЦПК України, а саме не надіслано копію клопотання іншим учасникам справи. Проте, із скріншотів, зроблених з Viber вбачається, що чоловік ОСОБА_5 та солідарний боржник за рішенням суду у справі 1423/14495/2012 - ОСОБА_6 , зв`язувався з особою, яка була відповідальним зберігачем описаного та арештованого іпотечного майна ще 11.03.2021 та 09.04.2021 (додаються в якості додатків). Підтверджуються дані обставини також аудіозаписами в Viber, які за необхідності будуть надані суду для огляду та прослуховування. До того ж, як вбачається з номеру телефону ОСОБА_6 він також мешкає за межами України, що також було підтверджено сусідами під час виїзду приватного виконавця за адресою місцезнаходження іпотечного майна. Таким чином, необхідно вважати початком перебігу позовної давнини 11.03.2021, саме пізніше - 09.04.2021.

Окремо звертає увагу, що безпосередньо акт опису й арешту станом на теперішній час не оскаржено, а це нівелює вимоги скаржниці щодо скасування постанови про арешт майна. Скаржницею чи її представником не враховано того факту, що постанова про опис та арешт майна боржника складена по відношенню до житлового будинку, а не рухомого майна, яке підлягає детальному опису.

Таким чином, приватний виконавець вважає, що при вчиненні виконавчих дій він діяв відповідно до вимог закону та в межах своїх повноважень, а відтак вимоги скаржника про визнання незаконними та скасування постанов про накладення арешту на майно боржника задоволенню не підлягають.

Щодо визнання неправомірними дій приватного виконавця та скасування заявки від 26.01.2021 щодо передачі на реалізацію нерухомого майна та скасування акту про реалізацію, то приватний виконавець зазначає, що з аналізу змісту скарги не вбачається змісту оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону та викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги щодо скасування заявки від 26.01.2021 щодо передачі на реалізацію нерухомого майна та скасування акту про реалізацію, таким чином скарга не відповідає в повному обсязі вимогам чинного законодавства та не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Від представника ОСОБА_5 адвоката Волкомор Т.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу приватного виконавця Булахевіча С.В., в якому зазначає, що ухвала від 14 липня 2021р. винесена законно, із з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, судом вірно встановлені всі обставини справи з додержанням норм матеріального та процесуального права. Вимоги, викладені в апеляційні скарзі, підлягають відхиленню, а ухвала по справі залишенню без змін.

18 серпня 2021 року з апеляційною скаргою на ухвалу суду звернувся ОСОБА_8 , який не приймав участь у розгляді вказаної справи, проте вважає, що скасування акту про реалізацію предмета іпотеки, як і похідних документів безпосередньо впливає та порушує його права, як законного власника спірного майна, який придбав дане майно та розрахувався за нього у повному обсязі у повній відповідності із передбаченою законом процедурою. Тому просить скасувати ухвалу від 14 липня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що на даний час він є єдиним законним власником житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель з кадастровим номером :12:039:0012. Право власності в передбаченому ст. 182 ЦК України 21 квітня 2021 року зареєстровано за ним приватним нотаріусом Свіржевською Т.Б. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Приватним нотаріусом було видано Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціону) від 21.04.2021р. (зареєстровано в реєстрі за № 142) на підставі Акту про реалізацію предмета іпотеки від 19.04.2021р., складеного приватним виконавцем Виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В., ВП № 62489625.

Посилається, що саме на підставі оскаржуваного ОСОБА_5 документу - акту про реалізацію предмета іпотеки від 19.04.2021р. йому було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціону) від 21.04.2021р., та зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Скасування даного акту, як і похідних документів - постанови про опис та арешт майна боржника від 02.12.2020 року та заявки від 26.01.2021 року щодо передачі на реалізацію нерухомого майна, безпосередньо впливає та порушує його права, як законного власника даного майна, який придбав дане майно та розрахувався за нього у повному обсязі у повній відповідності із передбаченою законом процедурою, згідно з вимогами ЗУ «Про виконавче провадження» та ЗУ «Про іпотеку».

Проте його як власника майна, не було залучено до участі у справі, ухвалу було проголошено у його відсутність. З даною ухвалою суду не згоден та просить скасувати її та постановити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 .

В судовому засіданні приватний виконавець Булахевіч С.В. підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційноої скарги. Вважав, що скарга ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

ОСОБА_8 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги. Також просив задовольнити апеляційну скаргу приватного виконавця Булахевіч С.В.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не визнав доводи апеляційних скарг, просив залишити їх без з0адоволення, а ухвалу суду без змін, надавши пояснення аналогічні змісту відзиву на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Зазначені конституційні положення знайшли своє відображення у п. 7 ч 3 ст. 2 та ст. 18 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження» .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, метою виконавчого провадження є примусове виконання судових рішень.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється у порядку, передбаченому розділом V11 ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

ЦПК України складається з 13 розділів. За загальним правилом положення першого розділу ЦПК України «Загальні положення» підлягають застосовуванню під час розгляду будь-якої справи, яка підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, але з урахуванням особливостей щодо порядку розгляду справ, викладених у наступних розділах ЦПК України.

Тобто, у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких процесуальних питань мають застосовуватися положення ЦПК України, які передбачені розділом 1 ЦПК України, в тому числі щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків, про судові виклики та повідомлення, про надання чи витребування доказів, про їх належність та допустимість, тощо.

При цьому колегія суддів враховує роз`яснення, які містяться в п.13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», згідно яких скарга на дії виконавця має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 121 ЦПК України ( в редакції на час прийняття постанови Пленуму). А у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК (в редакції на час прийняття постанови Пленуму) - про відкриття провадження у справі; статті 26,27,45 ЦПК (в редакції на час прийняття постанови Пленуму) - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків; статті 74-77 ЦПК (в редакції на час прийняття постанови Пленуму) - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу 111 ЦПК (в редакції на час прийняття постанови Пленуму) - про судовий розгляд; глав 1,2 розділу V ЦПК (в редакції на час прийняття постанови Пленуму) - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Аналогічні положення містяться також і в пунктах 3,4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів, посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження".

Згідно із зазначеними роз`ясненнями та положеннями ст. 42 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, як заінтересовані особи. При цьому справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Судом під час розгляду цієї справи дані вимоги закону в повній мірі виконані не були.

Як убачається з аналізу тексту скарги ОСОБА_5 , вона фактично не згодна з діями приватного виконавця щодо виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2012р., яке було змінено рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 28 серпня 2014р., згідно якого було стягнуто солідарно із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» достроково заборгованість за кредитним договором № 167-2008-2681 від 23 вересня 2008 року, укладеним із ОСОБА_6 , яка утворилася станом на 30 травня 2012 року в розмірі 677 344,39 грн., що еквівалентно 84 747, 50 дол. СІНА, із яких: 582,33 грн. - прострочена заборгованість, що еквівалентно 72, 86 дол. США; 632318,41 грн. - сума дострокового стягнення кредиту, що еквівалентно 79 113,97 дол. США; 44 426,23 грн. - заборгованість по відсоткам, що еквівалентно 5 558,49 дол. США; 17,42 грн. - підвищені відсотки, що еквівалентно 2,18 дол. США, а також в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 167-2008-2681 від 23 вересня 2008 року, укладеним між ОСОБА_6 та публічним акціонерним товариством «Універсал Банк», звернуто стягнення на предмети іпотеки, передані ОСОБА_5 в іпотеку акціонерному товариству «Універсал Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «Універсал Банк», на підставі договору іпотеки від 23 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С. за реєстровим № 3790: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 85,2 кв. м та житловою 57,3 кв. м, належний ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 6 грудня 2005 року за реєстровим № 1402 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.С. та земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м, кадастровий номер :12:039:0012, яка належить ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 931188, виданого управлінням земельних ресурсів у м. Миколаєві 15 липня 2008 року.

Також було визначено спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів під час проведення примусових дій державною виконавчою службою за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з погашенням за рахунок коштів, отриманих від продажу вказаних предметів іпотеки, заборгованості за кредитним договором № 167-2008-2681 від 23 вересня 2008 року, укладеним між ОСОБА_6 , яка утворилася станом на 30 травня 2012 року в розмірі 677 344,39 грн., що еквівалентно 84 747, 50 дол. США, із яких: 582,33 грн. - прострочена заборгованість, що еквівалентно 72, 86 дол. США; 632318,41 грн. - сума дострокового стягнення кредиту, що еквівалентно 79 113,97 дол. США; 44 426,23 грн. - заборгованість по відсоткам, що еквівалентно 5 558,49 дол. США; 17,42 грн. - підвищені відсотки, що еквівалентно 2,18 дол. США.

Стягнуто із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 3 219 грн. судовий збір в рівних частках - з кожного по 1 609,50 грн.

Заочне рішення суду в частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про виселення було залишено без змін.

На виконання зазначеного рішення суду Центральним районним судом м. Миколаєва був виданий виконавчий лист від 29.12.2015 року про стягнення солідарно із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» достроково заборгованості за кредитним договором № 167-2008- 2681 від 23 вересня 2008 року, укладеним із ОСОБА_6 , яка утворилась станом на 30 травня 2012 року в розмірі 677 344,39 грн, що еквівалентно 84 747, 50 дол. США, із яких: 582,33 грн. - прострочена заборгованість, що еквівалентно 72, 86 дол. США; 632318,41 грн. - сума дострокового стягнення кредиту, що еквівалентно 79 113,97 дол. США; 44 426,23 грн. - заборгованість по відсоткам, що еквівалентно 5 558,49 дол. США; 17,42 грн. - підвищені відсотки, що еквівалентно 2,18 дол. США, а також про звернення в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 167-2008-2681 від 23 вересня 2008 року, укладеним між ОСОБА_6 та публічним акціонерним товариством «Універсал Банк», стягнення на предмети іпотеки, передані ОСОБА_5 в іпотеку акціонерному товариству «Універсал Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «Універсал Банк», на підставі договору іпотеки від 23 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С. за реєстровим № 3790: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 85,2 кв. м та житловою 57,3 кв. м, належний ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 6 грудня 2005 року за реєстровим № 1402 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.С. та земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м, кадастровий номер :12:039:0012, яка належить ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 931188, виданого управлінням земельних ресурсів у м. Миколаєві 15 липня 2008 року. Визначити спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів під час проведення примусових дій державною виконавчою службою за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з погашенням за рахунок коштів, отриманих від продажу вказаних предметів іпотеки, заборгованості за кредитним договором № 167-2008-2681 від 23 вересня 2008 року, укладеним між ОСОБА_6 , яка утворилася станом на 30 травня 2012 року в розмірі 677 344,39 грн., що еквівалентно 84 747, 50 дол. США, із яких: 582,33 грн. - прострочена заборгованість, що еквівалентно 72, 86 дол. США; 632318,41 грн. - сума дострокового стягнення кредиту, що еквівалентно 79 113,97 дол. США; 44 426,23 грн. - заборгованість по відсоткам, що еквівалентно 5 558,49 дол. США; 17,42 грн. - підвищені відсотки, що еквівалентно 2,18 дол. США.

Зазначений виконавчий лист був переданий для виконання приватному виконавцю Булахевіч С.В., який постановою від 07.07.2020р. відкрив виконавче провадження, але тільки в частині звернення в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 167-2008-2681 від 23 вересня 2008 року, укладеним між ОСОБА_6 та публічним акціонерним товариством «Універсал Банк», на предмети іпотеки, передані ОСОБА_5 в іпотеку акціонерному товариству «Універсал Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «Універсал Банк», на підставі договору іпотеки від 23 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С. за реєстровим № 3790, способу їх реалізації та погашення за рахунок коштів, отриманих від продажу вказаних предметів іпотеки, заборгованості за кредитним договором № 167-2008-2681 від 23 вересня 2008 року, укладеним між ОСОБА_6 , яка утворилася станом на 30 травня 2012 року в розмірі 677 344,39 грн., що еквівалентно 84 747, 50 дол. США.

Аналіз зазначених обставин свідчить про те, що, незважаючи на те, що виконавче провадження відкрито тільки щодо боржника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 наряду з ОСОБА_5 також є боржником, а винесенням будь - якого судового рішення по справі може бути вирішено питання про права чи інтереси ОСОБА_6 , в тому числі щодо правомірності реалізації предметів іпотеки, оскільки останній може бути не згоден, зокрема, з визначенням вартості предметів іпотеки, від якої напряму залежить ступінь погашення його заборгованості за кредитним договором, тощо. Заявляючи суду про необхідність застосування строку позовної давності, приватний виконавець посилався на те, що згідно скріншотів, зроблених з Вайбер ОСОБА_6 , який є чоловіком ОСОБА_5 та солідарним боржником за рішенням суду і який також проживає за кордоном, зв`язувався з особою, яка була відповідальним зберігачем описаного та арештованого майна ще 11 березня 2021р. та 09 квітня 2021р., що свідчить про те, що ОСОБА_5 знала про порушене її право раніше, ніж це зазначено в ухвалі суду (02.06.2021р.).

Незважаючи на це суд не залучив до участі у справі ОСОБА_6 , який є солідарним боржником за рішенням суду, на виконання якого відкрито виконавче провадження.

Не був залучений до участі у справі також ОСОБА_8 , який посилається на те, що саме на підставі оскаржуваного ОСОБА_5 документу - акту про реалізацію предмета іпотеки від 19.04.2021р. йому було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціону) від 21.04.2021р., та зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Скасування даного акту, як і визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича у виконавчому провадженні ВП №62489625, щодо надання акту про реалізацію предмету іпотеки від 19.04.2021 року переможцю торгів, безпосередньо впливає та порушує його права, як власника даного майна, який придбав його та розрахувався за нього у повному обсязі у відповідності із передбаченою законом процедурою, згідно з вимогами ЗУ «Про виконавче провадження» та ЗУ «Про іпотеку».

Згідно матеріалів справи ОСОБА_5 не зверталася до суду з клопотанням щодо залучення до участі у справі ОСОБА_6 як боржника та ОСОБА_8 як заінтересованої особи, а суд фактично прийняв рішення про права, свободи, інтереси та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, що згідно п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Суд зазначеним обставинам належної правової оцінки не дав і постановив ухвалу про часткове задоволення вимог ОСОБА_5 без залучення до участі у справі всіх зацікавлених осіб, тому ухвалу суду слід скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні вимог з зазначених у тексті постанови підстав, що не позбавляє ОСОБА_5 права повторно звернутися до суду з аналогічним скаргою, але з залученням до участі у справі всіх зацікавлених осіб.

При скасуванні ухвали суду з зазначених підстав робити аналіз іншим доводам апеляційних скарг колегія суддів вважає недоцільним, так як вони можуть стати підставою розгляду справи при зверненні ОСОБА_5 до суду з аналогічним скаргою, але з залученням до участі у справі всіх зацікавлених осіб.

Крім того, приймаючи остаточне рішення у справі, колегія суддів вважає можливим згідно ч.4 ст. 367 ЦПК України, вийти за межі доводів та вимог апеляційної скарги приватного виконавця, оскільки під час розгляду справи було встановлено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 368,374, 376, 381, 382ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича щодо: відкриття виконавчого провадження № 62489625; проведення опису заставного майна, а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; передачі описаного майна на реалізацію до ДП «СЕТАМ»; надання акту про реалізацію предмету іпотеки від 19.04.2021 р. переможцю торгів, а також скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 62489625 від 07.07.2020 року, постанови про опис та арешт майна боржника від 02.12.2020 року, заявки від 26.01.2021 року щодо передачі на реалізацію нерухомого майна, акту про реалізацію предмету іпотеки від 19.04.2021 року, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 17 вересня 2021 року