Справа № 141/627/19
Провадження № 2/141/118/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Маліцькому В.М.,

сторони в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №141/627/19 за позовом ОСОБА_1 до Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Оратівського районного суду Вінницької області 23.07.2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який до дня смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , котрий заповіту не залишив.

Крім ОСОБА_1 до спадкоємців першої черги за законом після смерті спадкодавця належить мати позивачки - ОСОБА_3 , яка від прийняття спадщини за законом відмовилась.

Після смерті батька залишилось спадкове майно, що складається з Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Спадкова справа № 51/2008 до майна померлого ОСОБА_2 заведена за заявою ОСОБА_1 . Однак, нотаріально оформити прийняття Ѕ частини житлового будинку з погосподарськими будівлями позивач позбавлена можливості через відсутність правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно, тому просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 28.01.2021 року провадження у справі № 141/627/19 відкрито, та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України, вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 23.02.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання, призначене на 23.02.2021 року, не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у судовому засіданні без її участі, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач Чернявська сільська рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 05.02.2021 року до суду надійшла заява Оратівського селищного голови Лошак Г.В., яка на підставі рішення, прийнятого 15.12.2020 року Оратівською селищною радою Вінницької області 2 сесією 8 скликання «Про реорганізацію Чернявської сільської ради» на час реорганізації здійснює повноваження Чернявської сільської ради, правонаступником якої вважається Оратівська селищна рада. У вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує.

Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_4 записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

17 липня 1988 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали шлюб, прізвище дружини після одруження змінено на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 04.09.2007 року виконавчим комітетом Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 15.

Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок власником Ѕ частини житлового будинку у АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 .

В довідці № 170, виданій 19.07.2019 року Чернявською сільською радою Оратівського району Вінницької області зазначено, що житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року відносився до суспільної групи колгоспників, власниками якого були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

З довідки № 105 від 22.04.2019 року, виданої Чернявською сільською радою Оратівського району Вінницької області, вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Чернявської сільської ради за № 5 померлий ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 . На день смерті разом з ним проживали: дружина ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_5 , внук ОСОБА_7 , внук ОСОБА_8 .

Відповідно до заяви від 20.07.2019 року ОСОБА_3 від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 відмовляється.

Як вбачається із спадкової справи № 51/2008 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , справу розпочато 26.02.2008 року за заявою ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ВМЕ № 260058 від 27.05.2009 року ОСОБА_1 отримала вказане свідоцтво на спадкове майно, яке складається з права власності на земельну ділянку площею 2,8341 гектарів, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області, належної ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВМЕ № 260059 від 27.05.2009 року ОСОБА_1 отримала вказане свідоцтво на спадкове майно, яке складається з права власності на 0,22 відсотків пайового фонду майна КСП «Чернявка» с. Черявка Оратівського району Вінницької області, та з грошових вкладів з належними відсотками, компенсаційними сумами, що зберігаються у філії - Оратівське відділення № 8274 ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , належних ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області №73/02-31 від 18.02.2021 року відмовлено у видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , належного померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 батькові ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовставлюючого документа на житловий будинок.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку.

Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право.

Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Судом встановлено та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 свого батька ОСОБА_2 на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно, позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою в. о. державного нотаріуса Оратівської ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 73/02-31 від 18.02.2021 року, а саме, у видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 . При цьому, інший спадкоємець - ОСОБА_3 від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 відмовилася, а відповідач згідно поданої заяви від 05.02.2021 року не заперечує проти задоволення позовних вимог.

За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець за час свого життя на законних підставах володів та користувався спірним нерухомим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію права власності зазначеного нерухомого майна у компетентних органах, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст. ст. 16, 346, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 76, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 293 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити без відшкодування.

Копію рішення направити сторонам у справі згідно ч.5 ст.272 ЦПК України.

Повний текст рішення суду оформлено та виготовлено 02.03.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Чернявська сільська рада Оратівського району Вінницької області (вул. Першотравнева, 17, с. Чернявка Оратівського району Вінницької області, 22612).

Суддя С.В. Климчук