Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 552/5655/19
Провадження № 2/553/465/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.12.2021м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Тимчука Р.І.,

за участю секретаря Компанійця А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Слідче Управління МВС України в Полтавській області, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент з питань реєстрації, про звільнення майна з-під арешту,

Установив:

06 листопада 2019 року до Ленінського районного суду м.Полтави з Київського районного суду м.Полтави за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент з питань реєстрації, про звільнення майна з-під арешту.

08.11.2019 року відкрито провадження.

17.11.2020 позов було залишено буз розгляду.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 03.02.2021 ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 17.11.2020 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

28.04.2021 справу призначено до судового розгляду.

У судовому засідання представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ошека О.А. заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, окрім того просив застосувати строки позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1 , представники відповідачів Слідчого Управління МВС України в Полтавській області, Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суду про причини своєї неявки.

Представник третьої особи Департаменту з питань реєстрації в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки.

Судом встановлено, що 19 березня 2007 року між Акціонерним Комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є Публічне Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №3366-002/07Р, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 162 160 Євро.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальником перед позивачем за кредитним договором був укладений Договір іпотеки №№3366-002/07Р-1 від 19.03.2007, відповідно до якого ОСОБА_1 передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з вбудованим гаражем, загальною площею 261,8 кв.м., житловою 86,1 кв.м. та надвірними будівлями і спорудами: сарай , вбиральні, навісу, огорожі та земельну ділянку, кадастровий номер: :12:006:0074, площею 1120 кв.м., цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських споруд (1000 кв.м.), для ведення садівництва (121 кв.м.), що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

31 травня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічним Акціонерним Товариством Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами №1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №3366-002/07Р від 19 березня 2007 року, укладеним між Публічним Акціонерним Товариством Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Відповідно до свідоцтва про право власності на майно, а саме: житловий будинок з вбудованим гаражем, загальною площею 261,8 кв.м., житловою 86,1 кв.м. та надвірними будівлями і спорудами: сарай , вбиральні, навісу, огорожі та земельну ділянку, кадастровий номер: :12:006:0074, площею 1120 кв.м., цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських споруд (1000 кв.м.), для ведення садівництва (121 кв.м.), що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 , виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. відповідно до ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст.49 ЗУ «Про іпотеку» на підставі акту передано стягувачу в рахунок погашення боргу. Власником цього майно є ТОВ Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №168652309 від 30.05.2019 зазначено наступне: 28.11.2007 15:55:42 державним реєстратором Русіна Крістіна Олександрівна, Виконавчий комітет Полтавської міської ради Полтавської області було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34931335 від 25.04.2017 15:51:37 стосовно обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно. Підстава виникнення обтяження ухвала, серія та номер: б/н від 27.11.2007 видавник Ленінський районний суд м. Полтави.

31 грудня 2008 11:25:52 державним реєстратором Русіна Крістіна Олександрівна, Виконавчий комітет Полтавської міської ради Полтавської області було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34931335 від 25.04.2017 15:51:37 стосовно обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. Підстава виникнення обтяження: постанова, серія та номер: КС №08230331, видана 30.12.2008, видавник СУ ГУМВС України в Полтавській області.

Відповідно до листа Слідчого управління ГУНП в Полтавській області від 24.11.2021 вбачається, що ОСОБА_1 в рамках кримінальної справи №08230331 обвинувачення не пред`являлось, тому необхідність у подальшому арешті майна відсутня. (Т.2 а.с.210)

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст.391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження передбачено, що особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» при розгляді справ судам належить звертати увагу на те, чи додержані відповідною службовою особою вимоги закону про опис та арешт майна.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» та частини другої статті 114 ЦПК України позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).

На час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом звільнення майна з-під арешту.

Однак, представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Ошека О.А. було заявлено клопотання про застосування строки позовної давності.

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність, як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України).

Визначення початку відліку позовної давності міститься у статті 261 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається з матеріалів справи, арешти, про скасування яких просить позивач, було накладено 28.11.2007 та 31.12.2008, тобто більше, ніж три роки до дня подачі позову.

У позовній заяві позивач не посилався і не надав доказів на підтвердження того, що ПАТ КБ «Правекс-Банк» не було відомо про ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 27.11.2007 про накладення арешту, а також про постанову СУ ГУМВС України в Полтавській областівід 30.12.2008, а тому сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

На підставі викладеного та керуючись ст.3, 15, ЦПК України, ст.15, 16, 257, 319, 321, 391 ЦК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Слідче Управління МВС України в Полтавській області, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент з питань реєстрації, про звільнення майна з-під арешту - відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиР. І. Тимчук