Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7787/20
У Х В А Л А

10 вересня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Осадчій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву про стягнення на її користь із ОСОБА_2 судових витрат за надання їй правничої допомоги адвокатом в сумі 3632грн. 00коп. Вказує, що, як на її думку, позивач ОСОБА_2 допустив зловживання процесуальними правами та спір за його позовом виник внаслідок неправомірних дій сторони, а тому слід застосувати норми ч.9 ст. 141 ЦПК України щодо компенсації здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача, оскільки ним заявлено безпідставний позов. Так, вже судовим рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 22.11.2018р., яке набрало законної сили 20.02.2019р. (справа №711/2202/18) поділене спільне майно подружжя.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник адвокат Шаповал О.В. не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву про розгляд справи без їхньої участі.

В судове засідання не з`явився ОСОБА_2 , будучи належно повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомив.

Враховуючи думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення за таких підстав:

встановлено, що 22.11.2018 Придніпровським районним судом м. Черкаси по справі № 711/2202/18 ухвалене рішення, яким задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ: визнано квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 20.02.2019 апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Никітенко Р.П. залишено без задоволення; рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2018 залишено без змін.

Крім того, 10.12.2019 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 711/2202/18 частково задоволено заяву ОСОБА_1 про виправлення помилок та описок у судовому рішенні. Вирішено внести виправлення до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2018 по цивільній справі № 711/2202/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ а саме: в абзацах 1, 3 сторінки 3, абзаці 10 сторінки 4 рішення суду замість «квартира АДРЕСА_2 » вказати «квартира АДРЕСА_3 ».

Позивач ОСОБА_2 06.11.2020р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за яким просив визнати об`єктом спільної часткової власності громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; судові витрати просив покласти на відповідача.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.05.2021р. (справа №711/7787/20) закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, яка набрала законної сили.

Під час розгляду справи №711/7787/20 представником відповідача адвокатом Шаповал О.В. було зазначено, що сторона відповідача повністю заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог. Зазначила, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, оскільки даний спір уже вирішено у судовому порядку, тобто це є повторним зверненням щодо уже поділеного спільного майна подружжя. Крім того, зазначила, що слід стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати витрати, пов`язані із наданням відповідачу правничої допомоги адвокатом у розмірі 3632грн., але докази будуть надані відповідно до вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України.

23.06.2021р. відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про винесення додаткового рішення щодо стягнення з позивача на її користь судових витрат, понесених нею у зв`язку із розглядом справи витрат на правничу допомогу адвоката.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Отже, додаткове рішення може бути постановлене судом лише у разі, якщо було постановлене остаточне судове рішення за результатами розгляду справи по суті, а не ухвала, а в даному випадку за результатами розгляду справи №711/7787/20, судом винесена ухвала про закриття провадження по справі.

Відповідно, суд вважає, що відсутні підстави для постановлення додаткового рішення на підставі ст.270 ЦПК України.

Між тим, на думку суду, за своєю суттю ОСОБА_1 подана заява про компенсацію їй витрат, пов`язаних із розглядом справи стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, а тому суд вважає за необхідне вирішити її на підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України.

Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвоката, то суд вважає, що відповідна заява останньої не підлягає до задоволення.

Так, частинами 1 та 2 ст. 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі закриття провадження передбачене ч. 5 ст. 142 ЦПК України, згідно з якою у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Крім того, відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як передбачено частинами 5 та 6 статті 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Отже, принцип пропорційності розподілу судових витрат може бути не застосований у випадку зловживання стороною процесуальними правами, якщо в позові відмовлено судові витрати можна покласти на відповідача, або можливо задовольнити позов та покласти на позивача судові витрати.

На думку суду, відсутні підстави вважати, що позивач по справі ОСОБА_2 зловживає процесуальними правами, шляхом повторного подання позовної заяви, як вказує відповідач у заяві, оскільки судове рішення від 22.11.2018р. (справа №711/2202/18) було постановлене за позовом ОСОБА_1 , а не ОСОБА_3 , який скористався правом, передбаченим ст. 4 ЦПК України.

Отже суд вважає, що відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт, що позивач ОСОБА_2 діяв недобросовісно та пред`явив необгрунтований позов; про те, що він систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору, а також про те, щопозивач мав на меті протиправну мету обмеження прав та інтересів відповідача, тощо. Слід також зазначити, що не є обставинами, на які вказує відповідач, як такі, що свідчать про недобросовісність дій позивача чи пред`явлення необґрунтованого позову, враховуючи, що судом за результатами розгляду справи, ухвалене рішення про закриття провадження по справі. Відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено нормами ч. 9 ст. 141 ЦПК України, що виключає право відповідача вимагати про компенсацію здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Про зазначені обставини та підстави судом зазначено і в ухвалі суду від 21.05.2021р. про закриття провадження по справі.

Також при вирішенні даного питання, судом враховані висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 26 вересня 2018 року (справа № 148/312/16-ц).

Таким чином, у задоволенні заяви слід відмовити в повному обсязі, оскільки вона не є обгрунтованою та доведеною.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 142, 256, 260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат (витрат на правничу допомогу адвоката), - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складено 16.09.2021р.

Головуючий: С. М. Позарецька