Справа №705/47/21
2/705/1106/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області, в складі: головуючого судді Піньковського Р.В. розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування будинком,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що відповідно до договору купівлі-продажу АВК №245542 від 31 травня 2000 року її покійним батьком ОСОБА_3 був придбаний у ОСОБА_4 незавершений будівництвом, готовністю 76 %, будинок по АДРЕСА_1 .

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 січня 2004 року вона набула право власності на вищевказаний будинок з надвірними спорудами.

Відповідно до повідомлення про проведення місцевих виборів, отриманого у жовтні 2020 року, за адресою її проживання значилася зареєстрованою громадянка ОСОБА_2 , яка з часу набуття права власності на будинок батьком позивача, а потім самою позивачкою, за цією адресою не проживала.

Для підтвердження даних про реєстрацію у належному їй будинку сторонніх осіб, вона звернулася через свого адвоката із письмовим запитом до органу реєстрації місця проживання Уманської міської ради, якою ведеться реєстр територіальної громади м. Умані. Однак, у наданні відомостей про реєстрацію в належному їй будинку ОСОБА_2 відмовлено.

Реєстрація за її місцем проживання особи, яка фактично там не проживає з часу набуття нею права власності на будинок, створює їй перешкоди у користуванні її власністю, а саме, вона як пенсіонерка, інвалід 2 групи, не може скористатися пільгами, отримати субсидію, тощо.

Факт не проживання відповідача за вищевказаною адресою в належному позивачу будинку підтверджується актом, складеним головою квартального комітету№7, а також поясненнями свідків, які додаються до позовної заяви.

З метою забезпечення її конституційних прав власника житла на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, позивач звернулася до суду з цим позовом та просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 12.02.2021 року, після надходження до суду інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Розгляд справи був призначений на 01 березня 2021 року без виклику сторін.

Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування приміщенням будинку, власником якої являється позивач. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства - ст.391, 405 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування житлом.

Реєстрація місця проживання хоча і не спричиняє за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, пов`язані з правом розпорядитися ним.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Втрата права користування житловим приміщенням тягне за собою наслідки у вигляді скасування реєстраційного запису про реєстрацію фізичної особи за певним місцем проживання.

Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого на присадибній земельній ділянці розміром 1104 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14 січня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-63, ОСОБА_5 , завідувачем Уманською міською державною нотаріальною конторою, згідно якого ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11), а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Уманським виробничим підрозділом Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації 16.01.2004 року за № 2583497, згідно якого право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 12).

Згідно повідомлення про прізвища, власні імена, по батькові, дати народження усіх виборців, внесених до Реєстру за виборчою адресою виборця, складеного Уманською міською радою за №265 від 02.12.2020, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . Також вказане підтверджено інформаційною довідкою, наданою виконавчим комітетом Уманської міської ради від 28.01.2021 року № 01/01-20/853/01/749 на запит Уманського міськрайонного суду Черкаської області, згідно якої дійсно відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Відповідно до акту №41 від 30 листопада 2020 року складеного за підписами ОСОБА_7 , яка проживає в АДРЕСА_1 , та ОСОБА_8 , який проживає в АДРЕСА_1 , підтвердженого головою квартального комітету № 7 ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2001 року.

Також до матеріалів справи додано письмові пояснення ОСОБА_7 , яка проживає в АДРЕСА_1 , та ОСОБА_8 , який проживає в м. Умані Черкаської області, у яких вказано, що відповідач ОСОБА_2 проживала в АДРЕСА_1 , до лютого 2001 року, а потім разом з ОСОБА_10 переїхало до Канади.

Згідно письмового пояснення ОСОБА_4 , 31 травня 2000 року він продав, а ОСОБА_3 , купив незавершений будинок і будівництво по АДРЕСА_1 . На той час у ньому була прописана його невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виїхала на постійне проживання до Канади.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» відповідно до ст. 107 ЖК України (аналогічна ст. 167 ЖК України) наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, утворення сім`ї в іншому місці, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Копію рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Черкаського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Уманський міськрайонний суд Черкаської області

Суддя: Р. В. Піньковський