Справа № 195/428/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

16.09.2021 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -Кондус Л.А., при секретарі - Дєєвій Ю.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно.

Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач, ОСОБА_1 , відповідно до даних Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.04.2003 року, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.04.2003 року, Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.04.2003 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2020 року, являється власником нежитлової будівлі - складського приміщення, загальною площею: 158,9 кв.м.; позначено на плані під літ. «А», складається з: склад 1-1=69,3 кв.м., склад 1-2=35,0 кв.м., склад 1-3=54,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначену нежитлову будівлю позивач отримав як майновий пай, на праві членства в колгоспі (далі колективному сільськогосподарському підприємстві) «Іскра» відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 на право на майновий пай, зареєстрованому 20 березня 2000 року в Книзі видачі та реєстрації свідоцтв на право на майновий пай за № 7.

Позивач в період державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю - складське приміщення перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оформлення у власність позивачем нежитлової будівлі - складського приміщення, в період перебування в шлюбі, створює підстави вважати про право спільної сумісної власності як на майно, набуте у власність одним із подружжя під час перебування у шлюбі, що створює відповідні незручності та унеможливлює розпорядження нерухомим майном на власний розсуд.

Так, при зверненні позивача до нотаріуса, з питанням реалізувати своє право щодо розпорядження майном та продати його, нотаріус пояснив, що розпорядження нерухомим майном можливо за погодженням з колишньою дружиною.

Оформлення позивачем у свою власність нерухомого майна отриманого ним як майновий пай, відповідно до зазначеного рішення органу місцевого самоврядування, підтверджує його право особистої приватної власності на нежитлову будівлю - складське приміщення.

Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, але також подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, при цьому зазначили, що проти позову не заперечують, відзив на позов не надали.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини.

ОСОБА_1 , який є позивачем у справі, відповідно до даних Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.04.2003 року (а.с.7), Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.04.2003 року (а.с.8), Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.04.2003 року (а.с.9), Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2020 року 9а.с.10), являється власником нежитлової будівлі - складського приміщення, загальною площею: 158,9 кв.м.; позначено на плані під літ. «А», складається з: склад 1-1=69,3 кв.м., склад 1-2=35,0 кв.м., склад 1-3=54,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 15.04.2003 року позивачу видане на підставі рішення виконкому Чумаківської сільської ради від 04.04.2003 року за № 13.

Рішенням виконавчого комітету Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області № 2 від 15.01.2020 року змінено поштову адресу зазначеної нежитлової будівлі - складського приміщення з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_2 (а.с.11).

Зазначену нежитлову будівлю позивач отримав як майновий пай, на праві членства в колгоспі (далі колективному сільськогосподарському підприємстві) «Іскра» відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 на право на майновий пай, зареєстрованому 20 березня 2000 року в Книзі видачі та реєстрації свідоцтв на право на майновий пай за № 7 (а.с.12).

Право на майновий пай позивач набув вступивши в члени колгоспу (далі колективному сільськогосподарському підприємстві) «Іскра» 06 липня 1980 року, що підтверджується наявною його трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_2 та відповідними записами в ній (а.с.13-14).

Позивач в період державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю - складське приміщення перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.15).

Оформлення у власність позивачем нежитлової будівлі - складського приміщення, в період перебування в шлюбі, створює підстави вважати про право спільної сумісної власності як на майно, набуте у власність одним із подружжя під час перебування у шлюбі, що створює відповідні незручності та унеможливлює розпорядження нерухомим майном на власний розсуд.

Оформлення позивачем у свою власність нерухомого майна отриманого ним як майновий пай, відповідно до зазначеного рішення органу місцевого самоврядування, підтверджує його право особистої приватної власності на нежитлову будівлю - складське приміщення.

На сьогоднішній день позивач володіє зазначеним об`єктом нерухомого майна, що не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 статті 57 СК України майно, набуте чоловіком за час шлюбу, але за кошти, які належали йому особисто, є особистою приватною власністю чоловіка.

У відповідності до ст. 321 ЦК України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні».

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 64508523 від 26.04.2021 (а.с.38) та з повідомлення державного нотаріуса Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Топонарь І.В. від 26.07.2021 № 1278/01-21, наданого на запит суду разом з копією спадкової справи, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 заводилась спадкова справа за № 236/06.

З копії спадкової справи суд вбачає, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зверталися відповідачі у справі, при цьому позивач у справі відмовився від належної йому частини спадкового майна за законом на користь інших спадкодавців за законом, дітей спадкодавця, які є відповідачами у даній справі. Серед спадкового майна, на яке відповідачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом спірне майно відсутнє. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Окрім того, відповідачі у справі подали до суду заяви, що проти позовних вимог не заперечують.

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності, про вартість об`єкта оцінки, оціночна вартість житлового будинку станом на 30.10.2020 року становить 112 000,00 грн. (а.с.16).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі, відповідачі не заперечують проти позову.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник позивача просить суд не стягувати з відповідачів на користь позивача судовий збір, тому суд вважає можливим звільнити відповідачів від відшкодування таких витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4,9, 83, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України", суд -

В И Р І Ш И В :

Позов за позовом ОСОБА_1 (прож. за адресою: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на нежитлову будівлю - складське приміщення, загальною площею: 158,9 кв.м.; матеріали стін шл/блок, позначено на плані під літ. «А», складається з: склад 1-1=69,3 кв.м., склад 1-2=35,0 кв.м., склад 1-3=54,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 254.

Сплачений по справі ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1120,00 грн. залишити в дохід держави звільнивши від відшкодування таких витрат ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Суддя: Л. А. Кондус