РІШЕННЯ

Іменем України

22.12.2021 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді- Мартьянової С.М.

при секретарі - Турчак М.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача юридичного департаменту Львівської міської ради Кохан О.І.

представника третьої особи Франківської районної адміністрації ЛМР Качабульського І.В.

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду», юридичного департаменту Львівської міської ради, за участю третіх осіб: Франківська районна адміністрація, ОСОБА_3 про визнання незаконною відмови та зобов`язання здійснити приватизацію, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся в суд із позовом про визнання незаконною відмови та зобов`язання здійснити приватизацію ,посилаючись на те,що він та його колишня дружина ОСОБА_3 зареєстровані та проживають у квартирі по АДРЕСА_1 ,яка належить до житлового фонду Львівської міської ради .Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 28.02.13, що набуло законної сили ,було встановлено порядок користування даною квартирою та йому залишено у користуванні кімнату,площею 12 кв.м,а ОСОБА_3 -кімнату,площею 15,7кв.м,решта приміщень залишена у спільному користуванні.Згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 03.06.2016 вирішено змінити договір житлового найму квартири та зобов`язано Франківську райадміністрацію укласти з ним окремий договір житлового найму на кімнату,площею 12 кв.м, допоміжні приміщення залишити у спільному користуванні.Розпорядженням Франківської райадміністрації №589 від 11.10.19 з ним відповідно до рішення суду укладено договір житлового найму на кімнату,площею 12 кв.м, у квартирі АДРЕСА_2 , кухня,коридор,лоджія та комунальні вигоди у спільному користуванні.15.10.19 він подав у КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» заяву про приватизацію кімнати у вказаній квартирі,яка зобов`язала його надати ряд документів,в тому числі і вказано на необхідність присвоєння окремої поштової адреси.Однак,13.12.19 Франківська райадміністрація повідомила його про неможливість присвоєння окремого номера для кімнати,яка входить у склад квартири.24.12.19 листом КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» відмовила у вирішенні заяви про приватизацію, у зв`язку з ненаданням розпорядження про присвоєння окремого квартирного номера приміщенню,площею 12 кв.м.Вважає такі дії незаконними,так як вимагаючи від нього надання розпорядження про присвоєння окремого номера КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» не вказала яким нормативним документом це передбачено.Відповідно до ст.9ЖК України,ст.345 ЦК України громадяни мають право на приватизацію квартир,ст.1 Закону України`Про приватизацію державного житлового фонду»,п.17 Положення про порядок передачі квартир,жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян передбачено приватизацію кімнат у квартирах. Статтею 2 Закону України`Про приватизацію державного житлового фонду» визначено вичерпний перелік підстав для відмови у приватизації і відмови у зв`язку з ненаданням розпорядження про присвоєння окремого номера Законом не передбачено. Відмова органу приватизації є безпідставною,порушує його право на житло.На підставі вищевикладеного просить визнати незаконними дії КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» щодо неможливості розгляду питання приватизації без надання розпорядження про присвоєння окремого номера приміщенню,площею 12кв.м у у квартирі АДРЕСА_2 ,зобов`язати юридичний департамент Львівської міської ради здійснити приватизацію за ним вказаної кімнати.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 11.02.2020 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

05.10.20 на адресу суду надійшло письмове пояснення від 3 особи ОСОБА_3 , в якому вона проти позову заперечила та вказала, що позивачем не надано всіх необхідних технічних документів для присвоєння окремого номера кімнаті,в якій він проживає.Квартира АДРЕСА_2 складається з 2х ізольованих кімнат,у яких проживає вона та одружений ОСОБА_4 ,вхід у квартиру загальний, всі вигоди спільні.У випадку приватизації окремої кімнати позивач набуде право власності на майно,яке є неподільним.У разі вчинення виконавчих дій щодо майна боржника,обтяженню буде підлягати майно обох мешканців кімнат,як таке,що знаходиться по одній адресі. Просить у задоволенні позову відмовити.

Згідно ухвали від 06.10.20 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

24.09.21 на адресу суду надійшов лист від КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду»,в якому зазначає,що згідно ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать кімнати у квартирах, одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів,які використовуються на умовах найму. П.2ст.8 Закону зазначає,що передача квартир у спільну сумісну чи часткову власність здійснюється за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які мешкають у цій квартирі.Однак Законом не передбачено приватизації частини квартири одним з квартиронаймачів без згоди іншого та можливості приватизувати одну частину квартири,а іншу залишити у державній власності. КУ було рекомендовано позивачу присвоїти кімнаті,площею 12кв.м окремий номер і залишити у спільному користуванні допоміжні приміщення. Оскільки, КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» не є органом приватизації, а є органом з оформлення документів,він не є належним відповідачем у справі.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, дали аналогічні пояснення.

Представник відповідача юридичного департаменту ЛМР в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що спірна квартира не підлягає поділу,має один вхід ,а тому неможливо присвоїти окремий номер одній з кімнат, законом не передбачено приватизації лише частини квартири одним з квартиронаймачів.Департамент не приймав рішення про відмову в задоволенні заяви позивача. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача КУ«Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подав,хоч належно увідомлений про час та місце розгляду справи.За таких обставин суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечила, пояснення дала аналогічні викладеним у письмовому пояснення.

Представник третьої особи Франківської районної адміністрації проти позову заперечив та пояснив,що на виконання рішення суду з позивачем було укладено окремий договір найму на кімнату,площею 12кв.м,допоміжні приміщення залишено у спільному користуванні.Позивач звертався до райадміністрації з приводу присвоєння цій кімнаті окремого номеру,однак було прийнято висновок щодо неможливості присвоєння окремого номеру,про що повідомили позивача.

Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ,шлюб між якими розірвано 08.09.2018р.,що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 28.02.13, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.03.2014 , встановлено порядок користування даною квартирою та ОСОБА_1 залишено у користуванні кімнату,площею 12 кв.м,а ОСОБА_3 -кімнату,площею 15,7кв.м,решта приміщень залишена у спільному користуванні.

Згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 03.06.2016 вирішено змінити договір житлового найму квартири та зобов`язано Франківську райадміністрацію укласти з ОСОБА_1 окремий договір житлового найму на кімнату,площею 12 кв.м, допоміжні приміщення залишити у спільному користуванні.Дане рішення залишено без змін постановою Верховного Суду від 06.03.2019.

Розпорядженням Франківської райадміністрації №589 від 11.10.19 внесено зміни до розпорядження №378 від 27.06.2019 та з ОСОБА_1 ,відповідно до рішення суду від 03.06.16, укладено договір житлового найму на кімнату,площею 12 кв.м, у квартирі АДРЕСА_2 , кухня,коридор,лоджія та комунальні вигоди у спільному користуванні.

Як встановлено судом, 15.10.19 позивач звернувся до КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» щодо приватизації зазначеної кімнати.

Згідно листа від 30.10.19 КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» повідомила позивача ,що для приватизації кімнати йому необхідно присвоїти окрему поштову адресу,а також долучити копію техпаспорта ,поверхового плану на квартиру,в техпаспорті зазначити з ким спільні вигоди та площу житлового приміщення для проведення розрахунку площ спільного користування, довідку з Ощадбанку про житлові чеки.

13.12.19 Франківська райадміністрація повідомила позивача,що питанння можливості присвоєння окремого номера кімнаті у квартирі АДРЕСА_2 розглянуто на засіданні міжвідомчої комісії та прийнято висновок:»Враховуючи, що житлова кімната,площею 12к.м входить у склад квартири АДРЕСА_2 і відповідно до вимог ДБН В.3.2.-2-2-2009 «Житлові будинки.Реконструкція та капітальний ремонт» не може бути окремою квартирою,немає можливості у присвоєнні житловій кімнаті,площею 12кв.м окремого квартирного номера.

24.12.19 листом КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» залишила без розгляду заяву позивача про приватизацію кімнати, у зв`язку з ненаданням розпорядження Франківської райадміністрації про присвоєння окремого квартирного номера приміщенню,площею 12 кв.м.

Статтею 9 ЖК України передбачено, що громадянини України мають право на приватизацію державного житлового фонду.

Приватизація державного житлового фонду здійснюється відповідно до Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян ,, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, затвердженим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року за № 109/17404.

Відповідно до ст. 1 Закону « Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це - відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до ст. 2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Частиною 2 ст. 2 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» визначені об`єкти, які не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей ); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.Зазначений перелік є вичерпним.

Відповідно до ст. 3 Закону приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до ч. 5 статті 5 Закону передбачено, що кожен громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз.

Згідно ст. 8 Закону органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

У ст. 8 Закону « Про приватизацію державного житлового фонду також визначено такі основні умови, виключно з дотриманням яких може відбутись приватизація: здійснення приватизації уповноваженими на це органами; згода всіх повнолітніх членів сім`ї; постійне проживання у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку; згода тимчасово відсутніх членів сім`ї, за якими зберігається право на житло.

Згідно із п. 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника.

Пунктом 18 Положення затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації,а саме- заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі;

копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним;

копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо);

довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі;

технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок;

копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку;

документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності);

заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

Відповідно до п. 16 ч. 6 розд. Х Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою міської ради №777 від 14.07.2016 року (чинного на момент оспорюваних дій), п. 4.1.39 розд. 4 Положення про юридичний департамент Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради №847 від 23.09.2016 року (зі змінами), повноваження щодо розгляду та вирішення питань про передачу (приватизацію) об`єктів житлового фонду, які перебувають у комунальній власності м. Львова, у приватну власність громадян, реприватизацію житла, забезпечення видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, віднесено до компетенції юридичного департаменту Львівської міської ради.

Згідно із п.п. 2.1, 6, 8, 9, 10 Положення про розподіл функцій між окремими виконавчими органами міської ради при проведенні приватизації державного житлового фонду, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради №1200 від 19.12.2016 року, рішення щодо приватизації державного житлового фонду приймає юридичний департамент у формі наказу. Підписання та реєстрацію наказу здійснюють особи, уповноважені на це директором юридичного департаменту. На підставі виданого наказу, Комунальна установа «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» протягом трьох робочих днів готує свідоцтво про право власності на квартиру, яке підписує начальник установи та скріплює його гербовою печаткою.

Як вбачається з п.п.2.1,2.2 Положення про КУ«Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» центр створений з метою виконання положень Закону України`Про приватизацію державного житлового фонду»,основним предметом діяльності є надання послуг з приватизації державного житлового фонду,що включає в себе: підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир, жилих приміщень у гуртожитках,кімнат у комунальних квартирах, надання особам,заінтересованим у приватизації об`єктів державного житлового фонду бланку заяви та необхідних консультацій, приймання заяв та необхідних документів,їх реєстрація, підготовка проєкту наказу про передачу квартир жилих приміщень у гуртожитках,кімнат у комунальних квартирах,де мешкають два і більше наймачі.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності,суд приходить до висновку, що відповідачем залишено без розгляду заяву позивача щодо приватизації кімнати у квартирі без законних на те підстав, оскільки ні Законом,ні Положенням не передбачено надання розпорядження щодо присвоєння окремого номера приміщенню, натомість з аналізу норм Закону вбачається, що однією з умов,за яких може відбуватись приватизація є згода всіх повнолітніх членів сім`ї.А вказана вимога носила швидше рекомендаційний характер з метою можливості позитивного вирішення поданої позивачем заяви.

Стосовно посилання сторони позивача на те, що органи приватизації не мають права відмовити у приватизації за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд вважає, що такі посилання у даному випадку є безпідставними, оскільки вказаною нормою передбачені об`єкти нерухомості, які не підлягають приватизації, а у спорі, який розглядається, заява про приватизацію залишена без розгляду з підстав ненадання витребуваних документів , а сам по собі об`єкт приватизації є таким, що може бути приватизований.

За таких обставин,суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання незаконними дій КУ«Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» щодо неможливості розгляду питання приватизації без надання розпорядження про присвоєння окремого квартирного номера кімнаті,площею 12кв.м.

Законом України «Про приватизацію житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на те органами, що створюються державними органами виконавчої влади на місцях чи органами місцевого самоврядування, а також державними підприємствами, організаціями, установами, в повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває державний житловий фонд.

З системного аналізу норм Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, вбачається, що вказаними нормативно-правовими актами визначена певна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян. Вказана процедура здійснюється лише визначеними на те органами, і лише вони визначають питання чи має громадянин право на приватизацію згідно наданого пакету документів.

Суд, в даному випадку, не наділений правом приймати рішення щодо приватизації житла.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові ВСУ від 05.08.2019 року за № 761/28893/16ц.

Як встановлено судом, уповноважений орган,що здійснює приватизацію державного житлового фонду,а саме- юридичний департамент Львівської міської ради, не приймав рішення щодо відмови позивачу у приватизації спірного приміщення.

Отже, право позивача на приватизацію жодним чином не оспорюється, не порушується і не є невизнаним.

Така правова позиція висловлена у постанові ВС від 10.09.21 у справі №206/6651/18.

Враховуючи наведене,суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання юридичного департаменту Львівської міської ради здійснити приватизацію за ОСОБА_1 вказаної кімнати .

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з цим з відповідача КУ«Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» в користь позивача слід стягнути 384,2грн.сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 12, 81, 141, 263-265, 273, 352 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково.

Визнати незаконними дії КУ«Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» щодо неможливості розгляду питання приватизації без надання розпорядження Франківської районної адміністрації про присвоєння окремого квартирного номера приміщенню,площею 12кв.м у квартирі АДРЕСА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог- відмовити.

Стягнути з КУ«Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» в користь ОСОБА_1 384 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , прож. АДРЕСА_1 , ПН НОМЕР_1 .

Відповідачі:

КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду»,м.Львів,вул.Грушевського,16;

юридичний департамент Львівської міської ради,м.Львів,пл.Ринок,1

Треті особи:

Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, м.Львів,вул.ген.Чупринки,85

ОСОБА_3 , прож. АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 29.12.2021 року.

Суддя Мартьянова С.М.