Справа № 308/3317/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 грудня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,

з участю секретаря Кекерчень М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 травня 2021 року (у складі судді Придачука О.А.) за заявою адвоката Мельника Ярослава Юрійовича в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Мельник Я.Ю. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в травні 2021 р.

Просив заборонити управлінню державного архітектурно-будівельного контролювиконавчого комітету Ужгородської міської ради реєструвати декларацію ОСОБА_1 чи його уповноваженого представника про готовність до експлуатації об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування заяви вказав, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22 березня 2021 р. у справі № 308/3317/21 заяву ОСОБА_2 було задоволено: заборонено ОСОБА_1 чи будь-яким третім особам здійснювати будівельні роботи на об`єкті, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено ОСОБА_3 чи будь-яким третім особам учиняти дії для внесення змін до технічного паспорту, що виготовлений 11.06.2014 р. на об`єкт, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із проведеними будівельними роботами.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 13 квітня 2021 р. у справі № 308/3317/21 відкрито провадження за позовом ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 про припинення права на початок виконання будівельних робіт на підставі повідомлення про початок будівельних робіт і зобов`язання учинити дії.

14 травня 2021 р. стороні позивача стало відомо з публічної інформації Єдиного реєстру Державної електронної системи у сфері будівництва, про наявність реєстрації декларації ОСОБА_1 про готовність до експлуатації об`єкта, реєстраційний номер: ЗК07 за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, відповідачем уживаються подальші юридичні заходи після проведення будівельних і земельних робіт за об`єктом, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,а тому у випадку ухвалення судового рішення на користь позивача такі дії відповідача можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Заявник вважає, що ефективним способом забезпечення позову на цьому етапі справи буде слугувати заборона управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради реєструвати декларацію ОСОБА_1 чи його уповноваженого представника про готовність до експлуатації об`єкту, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 19 травня 2021 р. заяву задоволено: вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради реєструвати декларацію ОСОБА_3 чи його уповноваженого представника про готовність до експлуатації об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та прийняти нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права. Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до такого:

- ОСОБА_1 придбав майно, яке було виділено в натурі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24.02.2014 р. у справі № 2-2420/11, яким, у т.ч. покладено обов`язок на вказаних осіб проведення будівельних робітщодо реалізації розподілу майна шляхом влаштування у спільному приміщенні (20,5 кв. м) сходової клітини з цокольного поверху на перший, закладання дверних та віконних прорізів,а ОСОБА_1 є правонаступником цих обов`язків;

-у оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції не встановлено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача;

-саме лише посилання у заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення позовних вимог;

-ухвала про забезпечення позову фактично підмінює собою рішення суду по суті спірних правовідносин.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із доведеності та обґрунтованості вимог заяви про забезпечення позову.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність правильно встановленим обставинам справи, належно оціненим доказам і нормам матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спірних правовідносин є те, що відповідач ОСОБА_1 , проводить будівельні роботи, в т.ч. і земельні роботи, на земельній ділянці, яка належить на праві приватної власності позивачеві, виконує будівельні роботи по влаштуванню дверного прорізу у несучій стіні приміщення коридору, який перебуває у спільному користуванні та влаштував проріз у несучій стіні сходової клітки, без отримання дозволу співвласника будинку, тобто позивача.

Заявлені будівельні роботи реконструкція об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані при відсутності документу на земельну ділянку, не відповідають фактичним будівельним роботам, відтак існує реальна загроза пошкодження чи знищення нерухомого майна, що належить позивачеві, а також захоплення земельної ділянки.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач просила (а.с.68-70) заборонити управлінню державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради реєструвати декларацію ОСОБА_1 чи його уповноваженого представника про готовність до експлуатації об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач розпочав будівельні роботи «Реконструкція частини приміщень навчального центру з влаштуванням окремого входу», без надання підтверджуючого документу права власності чи користування на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Повідомлення про початок виконання будівельних робіт, не зважаючи на це, ним подається до управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, в т.ч. без зміни цільового призначення, об`єкту навчальний центр після реконструкції із надбудовою власної будівлі, тобто нежитлове приміщення, яке частково належить позивачу.

Очевидно, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, є ризики, що в подальшому відповідачами можуть вчинятися дії щодо відчуження майна задля уникнення виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог. Указані дії необхідно попередити, оскільки існує спір щодо правомірності проведення відповідачем робіт на земельній ділянці та об`єкті, яка частково належить позивачеві.

Крім того, заявником надано належні та допустимі докази того, що не дивлячись на наявність спору про правомірність проведення відповідачем будівельних і земельних робіт, наявність ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 22 березня 2021 р., якою заборонено ОСОБА_1 чи будь-яким третім особам здійснювати будівельні роботи на об`єкті, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і заборонено ОСОБА_1 чи будь-яким третім особам учиняти дії для внесення змін до технічного паспорту, що виготовлений 11.06.2014 р., на об`єкті, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із проведеними будівельними роботами, відповідачем подано на затвердження Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, в т.ч. без зміни цільового призначення, об`єкту навчальний центр після реконструкції із надбудовою власної будівлі.

Заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є співмірними заявленим позовним вимогам, цілком відповідають характеру спірних правовідносин і ніяким чином не порушать прав учасників спору, а навпаки, зможуть забезпечити рівність таких прав.

Ужиття заходів забезпечення позову захистить права позивача у випадку задоволення його позовних вимог. Інтереси та права відповідача таким забезпеченням не будуть порушені або обмежені, оскільки заходи забезпечення позову мають виключно тимчасовий характер і після вирішення спору по суті, вони будуть скасовані і у випадку ухвалення рішення не на користь позивача, відповідач і надалі зможе реалізовувати свої права щодо майна.

Стороною позивача належними та допустимими доказами доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього судового рішення у випадку ухвалення на його користь.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і позиції позивача, відтак не заслуговують на увагу.

У справі наявний спір щодо законності проведення відповідачем будівельних і земельних робіт на об`єкті, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких, теж, частково є позивач. Дії відповідача свідчать про намагання узаконити проведенні роботи і в разі задоволення позовних вимог є реальна загроза утруднення чи невиконання прийнятого судового рішення, відтак до вирішення спору по суті позов необхідно забезпечити.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 травня 2021 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 24 грудня 2021 р.

Судді: