РІШЕННЯ

іменем України

23 грудня 2021 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

учасників справи: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 , та її представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №485/1470/21, провадження № 2/485/473/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Снігурівський відділ Державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У листопаді 2021року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа - Снігурівський відділ Державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивований тим, що на підставі виконавчого листа №2/485/735/13 виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області від 30 серпня 2013 року з нього утримуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31липня 2013 року і до повноліття дитини. Проте, з 20 серпня 2019 року він перебуває у шлюбі з іншою жінкою, з якою мають дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час він працює в АТ "Українська залізниця" філія " Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд", виробничий структурний підрозділ "Херсонське територіальне управління", середній заробіток складає від 7000,00 грн до 9000,00грн, заробітна плата є єдиним джерелом доходу для існування сім`ї. Крім того, зазначає що він разом з родиною проживає в орендованому будинку та сплачує орендну плату в розмірі 3000,00 грн щомісячно, комунальні послуги в середньому 500,00 грн щомісячно. Вважав, що вказане свідчить про зміну його матеріального становища та є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2013 року.

У зв`язку з наведеними просив суд зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

08 грудня 2021 року до суду від представника відповідача адвоката Телеш В.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що позовні вимоги відповідачка не визнає. Вказує на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження погіршення його майнового стану, а окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та саме по собі не свідчить про погіршення матеріального стану. Зазначає, що договір оренди житла від 01.06.2020 року, не є належним доказам, оскільки не відповідає положенням ч.2 ст.158 ЖК України, так як не зареєстрований у визначеному законом порядку.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що на час ухвалення рішення про стягнення аліментів він офіційно не був працевлаштований. На даний час офіційно працює в АТ Укрзалізниця». Народження дитини у іншому шлюбі, винаймання житла, на його думку погіршило його майновий стан. До укладення шлюбу він проживав разом з батьками. В останнє судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити з підстав наведених у позові.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що за час перебування з позивачем у шлюбі вони проживали у її батьків. Наскільки їй відомо, позивач зараз мешкає разом з родиною у своє бабусі.

Представник відповідача у судовому засіданні просила суд у задоволенні позову відмовити, зазначила, що позивачем не надано доказів погіршення його майнового стану. Звертає увагу суду на те, що долучений договір про оренду житла укладений з невідомою особою, оскільки відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками житла є інші особи, а ні ОСОБА_8 , з якою позивач уклав договір.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, суду надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечень з приводу заявлених позовних вимог не мають.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 19 листопада 2021року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін /а.с.27-28/.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2013 року з позивача на користь відповідачки утримуються аліменти на утримання сина сторін ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31 липня 2013 року і до повноліття дитини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 20 серпня 2019 року ОСОБА_1 , 20 серпня 2019 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_9 /а.с.13/.

Від вказаного шлюбу у позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим Снігурівським районним відділом ДРАЦСПівденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) /а.с.14/.

Відповідно договору оренди житлового будинку від 01 червня 2020 року, орендар ОСОБА_1 у відповідності до умов договору зобов`язується сплачувати за оренду житлового будинку 3000,00 грн, кожен календарний місяць /а.с.15-17/.

Згідно довідки про доходи від 22 жовтня 2021 року, виданої начальником ВСП "Одеська дирекція" загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з січня 2021 року по серпень 2021 року без урахування аліментів становить 68161грн 14 к /а.с.18/. За вересень 2021 року позивачеві нараховано 14131,14 грн, що підтверджується звітом про здійснення відрахування та виплати від 04 жовтня 2021 року наданим головним бухгалтером АЕ"Українська залізниця" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд", Виробничий структурний підрозділ "Херсонське територіальне управління" до Снігурівського ВДВС/а.с.42/.

Згідно довідки про доходи від 14 грудня 2021 року, виданої начальником ВСП "Одеська дирекція" загальна сума доходу ОСОБА_3 за період з червня 2021 року по листопада 2021 року без урахування аліментів становить 70408 грн 49 к.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан. Cтаттею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пред`явивши позов про зменшення розміру стягуваних із позивача на утримання дитини від першого шлюбу аліментів, підставою для цього позивач визначив факт народження у нього дитини в другому шлюбі, сплату оренди за житло. Самі по собі факти укладення батьком дитини нового шлюбу і народження в ньому дитини не є безумовними підставами для зменшення розміру аліментів, які стягуються з батька на утримання дитини від першого шлюбу, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, що відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19. Зміна у зв`язку з такими обставинами матеріального становища платника аліментів як підстава для зменшення стягуваних аліментів повинна бути істотною в такій мірі, що прямо впливає на спроможність платника сплачувати аліменти в попередньому розмірі, унеможливлює таку сплату тощо. Ці обставини підлягають належному доказуванню.

Беручи до уваги наявні в справі докази, слід констатувати, що майнове становище позивача, з урахуванням того, що на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, позивач офіційно не був працевлаштований, на теперішній час працевлаштований та з урахуванням довідки про доходи отримує в середньому 8600 грн з урахуванням податків, навпаки покращилось. На підтвердження погіршення майнового становища позивач надає договір оренди житла, разом з тим, доказів реальної сплати орендної плати у розмірі визначеному в договорі суду не надано.

Отже, позивачем не надано належних доказів на підтвердження погіршення матеріального становища.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Розмір аліментів згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2013 року відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та суперечитиме його інтересам.

Враховуючи те, що позивач не надав суду належних доказів зміни його матеріального становища та не довів підстави для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду від 13 серпня 2013 року, то йому в позові слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст.180-183,192 СК України, керуючись ст.ст.7,12,13,81,89, 258,259,263-265,273 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Снігурівський відділ Державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23 грудня 2021 року.

Суддя О.П.Бодрова