Номер провадження: 22-ц/813/7193/21
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Завалькевича Є.В.,

представника ТОВ «Стар Інвестмент Ван» - адвоката Бурносова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, за допомогою системи «ЕаsуСоn», апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10 лютого 2021 року у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

05 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «А-ТЕК Технолоджі» (далі ТОВ «А-ТЕК Технолоджі») та просило суд звернути стягнення на предмет іпотеки, що перебуває в іпотеці АТ «Дельта Банк», а саме:

квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з п`яти житлових кімнат, загальною площею 168,7 кв.м., у тому числі житловою площею 103,0 кв.м., що належить ОСОБА_1 .

Визначити спосіб реалізації вказаного предмету іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів в межах виконавчого провадження із встановленням початкової ціни вказаного предмету іпотеки, для його подальшої реалізації з прилюдних торгів, згідно експертного висновку суб`єкта оціночної діяльності, що буде здійснений в процесі виконавчого провадження.

Позивач посилався на те, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі АКІБ «УкрСиббанк») та третьою особою ТОВ «А-ТЕК Технолоджі» 17 липня 2008 року був укладений кредитний договір № 0 (далі - Кредитний договір), за умовами якого останньому було надано кредитні кошти у розмірі 400 000,00 доларів США з розрахунку 14.5 % річних, терміном користування з 17.07.2008 року по 18.07.2011 року.

В той же день, 17 липня 2008 року, для забезпечення виконання Кредитного договору між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. 17.07.2008 року за реєстровим №7167 (Іпотечний договір), за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку, належне їй на праві власності нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з п`яти житлових кімнат, загальною площею 168,7 кв.м. в тому числі 103,0 кв.м. житлової площі (Предмет іпотеки).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (до зміни організаційно-правової форми АКІБ УкрСиббанк) та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого права вимоги за Кредитним договором перейшли від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк».

У зв`язку з порушенням ТОВ «А-ТЕК Технолоджі» зобов`язань за Кредитним договором, а саме несвоєчасним поверненням кредитних коштів та не сплатою відсотків за користування кредитними коштами, як і порушенням зобов`язань з боку Іпотекодавця щодо дострокового погашення заборгованості за Кредитним договором, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

04 вересня 2014 року ОСОБА_1 та 05 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулись до суду з зустрічними позовами до ПАТ «Дельта Банк» про визнання іпотечного договору недійсним (т.1, а.с.54-65, 67-70).

Ухвалою суду від 27 лютого 2015 року зустрічний позов ОСОБА_1 повернуто позивачеві на підставі її заяви про повернення зустрічного позову (т.1, а.с.115). Ухвалою суду від 15 квітня 2015 року зустрічний позов ОСОБА_3 повернуто позивачеві на підставі його заяви про повернення зустрічного позову (т.1, а.с.120).

Відповідач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_4 , позов не визнала, просила застосувати наслідки спливу строку позовної давності, який в силу положень пункту 11.1 Кредитного договору підлягає відрахуванню з 5 березня 2010 року; зазначила, що ТОВ «А-Тек Технолоджі» визнано банкрутом та виключено з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, що має наслідком припинення основного зобов`язання за Кредитним договором №0 від 17 липня 2008 року, що відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку» є підставою для припинення іпотеки (т.1, а.с.88, 163).

ПАТ «Дельта Банк» надав заперечення щодо застосування позовної давності та припинення іпотеки (т.1, а.с.169-171).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 26.09.2019 року, в задоволенні позовної заяви було відмовлено (т.2, а.с. 182-186, т.3, а.с.150-155).

Однак, постановою Верховного Суду від 15 липня 2020 року вищевказані судові рішення були скасовані з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції (т.3, а.с.216-223). У задоволенні заяви ТОВ «Стар Інвестмент Ван» про забезпечення позову відмовлено. У задоволенні заяви ТОВ «Стар Інвестмент Ван» про поворот виконання рішення відмовлено.

В ході нового розгляду, 01.09.2020 року до суду надійшла заява представника ТОВ «Стар Інвестмент Ван», відповідно якої представник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та встановлення заборони відчуження і розпорядження на наступний об`єкт нерухомого майна: квартиру під номером АДРЕСА_2 , загальною площею 168,7 кв.м.; заборони всім су`єктам державної реєстрації вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, окрім як за заявою ТОВ «Стар Інвестмент Ван» щодо квартири під номером АДРЕСА_2 , загальною площею 168,7 кв.м.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2020 року заяву представника позивача ТОВ «Стар Інвестмент Ван» про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 . Залучено ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

14.09.2020 року представник ТОВ «Стар Інвестмент Ван» подав заяву про зміну підстав та предмету позову, в якій просив залучити до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 та в рахунок погашення заборгованості ТОВ «А-Тек Технолоджі» за укладеним між Товариством та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» Кредитним договором №00 від 17.07.2008 року в загальній сумі 23489081, 90 грн., з яких: 10801052,00 заборгованість по тілу кредиту, 12594477,31 грн.- заборгованість за відсотками, звернути стягнення предмет іпотеки: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та складається з п`яти житлових кімнат, загальною площею 168,7 кв.м, у тому числі житловою площею 103,0 кв.м., яка на підставі договору дарування від 13.05.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською В.О., належить ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, визначеною при примусовому виконанні рішення на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

21.09.2020 року представник ТОВ «Стар Інвестмент Ван» подав заяву, в якій просив подану заяву про зміну підстав та предмету позову вважати заявою про зміну предмета позову, також просив залучити ОСОБА_2 в якості співвідповідача, виключивши останню зі складу третіх осіб.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2021 року позовну заяву ТОВ «Стар Інвестмент Ван» було задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2021 року та ухвалення нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того що 17 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого ПАТ «УкрСиббанк», та ТОВ «А-Тек Технолоджі» було укладено кредитний договір № 0, згідно з умовами якого ТОВ «А-Тек Технолоджі» було надано кредит в розмірі 400 000 доларів США під 14,5 % річних на строк до 18 липня 2011 року, відповідно до якого та графіку погашення кредиту, ТОВ «А-ТЕК Технолоджі» зобов`язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені строки.

Крім того, п.5.5. Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення Позичальником термінів повернення кредиту (основної суми боргу) та/або термінів сплати плати за кредит строком більше 5 календарних днів, та/або у випадку порушення Позичальником та/або Заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з Банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором, Банк має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором в порядку, визначеному розділом 11 Договору.

В п. 5.7 Кредитного договору зазначено, що у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та плати за кредит, Банк має право стягнути з Позичальника суму боргу, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення (заставу, поручительство).

За змістом п. 11.1 Кредитного договору, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит обов`язковим до повернення з дати отримання Позичальником відповідної письмової вимоги Банку. В цьому випадку Позичальник зобов`язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений Банком заново термін в повному обсязі. В будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та сплати за кредит згідно вимоги банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати вказаної вимоги Позичальнику.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, за умовами якого відповідач передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_2 , яка належить Іпотекодавцю на праві власності (т.1, а.с.14-16).

При цьому, розділом 4 Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором, в інших випадках передбачених діючим законодавством. Разом з тим, п. 4.2 Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса та позасудовим способом.

Суд правильно зазначив, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким у тому числі відступлено право вимоги за кредитним договором від 17 липня 2008 року № 0 та забезпечувальним Іпотечним договором.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 13 березня 2019 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ЕйПіЕС УКРАЇНА» (в подальшому змінено найменування на ТОВ «Стар Інвестмент Ван») укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого передбачено перехід права вимоги за кредитним договором №0 від 17.07.2008 року, укладеним з ТОВ «А-Тек Технолоджі», та перехід права вимоги за Іпотечним договором від 17.07.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції правильно вказав, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В подальшому, а саме 13 травня 2020 року, будучи власником житлового приміщення, ОСОБА_1 подарувала іпотечну квартиру ОСОБА_2 , яка прийняла у дар квартиру під номером АДРЕСА_2 .

У зв`язку з тим, що ТОВ «А-ТЕК Технолоджі» не виконав умови п.п. 1.1, 4.2 Кредитного договору, тобто щомісячно не здійснював часткове погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитом, як і не виконав обов`язку дострокового повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 539 877,47 доларів США, що підтверджується заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2010 року (т.1, а.с.194-198).

З цих підстав та у відповідності п. 11.1 Кредитного договору, у зв`язку з невиконанням ТОВ «А-ТЕК Технолоджі» зобов`язань по договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати процентів, «УкрСиббанк» направив як Позичальнику так і Іпотекодавцю відповідні вимоги від 16.02.2010 року про дострокове погашення кредитної заборгованості (вих. № 138/30-81/403, вих. № 138/30-81/405), однак заборгованість так і не була погашена.

Матеріали справи містять реєстр відправлення зазначених вимог, що згідно фіскального чеку №3749 здійснене 19.02.2010 року, а також опис вкладень, у тому числі на адресу ТОВ «А-ТЕК Технолоджі» та ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи положення п. 11.1 Кредитного договору, новий строк встановлений Банком щодо повернення кредитних коштів встановлений 05.03.2010 року, тобто після збігу 14 календарних днів з дати відправлення Банком вказаних вимог. Тобто, саме 05.03.2010 року слід вважати датою дострокового повернення кредиту.

Зазначені обставини були обгрунтовано вказані судом першої інстанції.

Проте, судом не було враховано, що позивачем без поважних причин було пропущено загальний трирічний строк позовної давності, оскільки з даним позовом ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ«Стар Інвестмент Ван», звернулось до суду лише 05 червня 2014 року, тобто після спливу 4 років та 3 місяців.

Разом з тим, суд першої інстанції вказав, що згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Крім того, у відповідності до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Однак, суд першої інстанції помилково виходив із того, що в даному випадку строк позовної давності був перерваним. Так, суд виходив із того, що 14.12.2011 року у справі №2-10/922/11 було ухвалено заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси, з якого вбачається, що АКІБ «УкрСиббанк» в 2011 році звернувся з позовом до позичальника та поручителів.

При цьому, суд зазначив, що дані обставини є підставою для переривання перебігу позовної давності у відповідності до ст. 264 ЦК України, як і обставини порушення Господарським судом Одеської області провадження у справі №5017/2602/2012 про визнання банкрутом ТОВ «А-ТЕК Технолоджі», в рамках якого ПАТ «Дельта Банк» визнаний кредитором боржника. Звертаючись до суду з позовом по справі №2-10/922/11, позивач фактично визначив суму боргу, відповідно до якої він отримує право на наступне звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд правильно зазначив, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.12.2015 року, справа №5017/2602/2012, про затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі про банкрутство затверджено звіт ліквідатора про визнання ТОВ «А-ТЕК Технолоджі» банкрутом, затверджено ліквідаційний баланс ТОВ «А-ТЕК Технолоджі», провадження у справі про банкрутство ТОВ «А-ТЕК Технолоджі» припинено. Зазначена ухвала Господарського суду залишена без змін апеляційною та касаційною інстанціями (постанова Одеського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 року справа №5017/2602/2012, та постанова Вищого господарського суду України від 05.04.2016 року справа №5017/2602/2012).

14.12.2015 року ТОВ «А-ТЕК Технолоджі» () виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців (номер запису: 8007683), стан суб`єкта: припинено.

Однак, з висновком суду першої інстанції про переривання строку позовної давності погодитись не можна, оскільки зазначені обставини не можуть переривати строк позовної давності, так як вони не передбачені ст. 264 ЦК України.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 ще до ухвалення першого судового рішення заявила про застосування строку позовної давності (т.1, а.с.163-164).

Крім того, за змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

У зв`язку з цим, суд першої інстанції був зобов`язаний застосувати строк позовної давності і відмовити ТОВ «Стар Інвестмент Ван» в задоволенні позовних вимог.

Таких правових позицій дотримується Верховний Суд в постанові від 10 жовтня 2019 року, у справі № 357/9126/17-ц, провадження № 61-36495св18.

Більше того, у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для поновлення пропущеного строку позовної давності, про що представником ТОВ «Стар Інвестмент Ван» адвокатом Бурносовим Є.В. заявлено в додаткових поясненнях від 02.12.2021 року на апеляційну скаргу ОСОБА_1 (т.5, а.с. 3-6), оскільки при зверненні позивача до суду 05.06.2014 року і до 02.12.2021 року жодного разу не було заявлено про поважність причин пропуску строку позовної давності і необхідності його поновлення.

Судом також не було враховано, що кредитну заборгованість необхідно відраховувати згідно заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2010 року, тобто у загальному розмірі 539 877,47 доларів США, що є еквівалентом 4 279 014,86 грн., а не в загальній сумі 23 489 081, 90 грн., з яких: 10 801 052,00 заборгованість по тілу кредиту, 12 594 477,31 грн.- заборгованість за відсотками, про тщо ставить питання позивач.

Саме про це було вказано в постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року, якою були скасовані попередні судові рішення з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції (т.3, а.с.216-223).

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, ухваленого судового рішення та доводів своєї апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам законності і обгрунтованості, доводи апеляційної скарги його спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати і прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ТОВ «Стар Інвестмент Ван» відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10 лютого 2021 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Повне судове рішення складено 28.12.20212 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева