Справа №557/1883/19
Провадження №2/557/23/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судового засідання Лисанець М.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Петрука О.В.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гощанської селищної ради, про визнання права власності на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. Вказує, що за життя дружина була працівником соціальної сфери, а саме членом колгоспу «Україна» Гощанського району Рівненської області, про що свідчить відповідний запис у трудовій книжці, у зв`язку з чим, ОСОБА_3 мала право отримати у власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, як працівник соціальної сфери, відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95.

Бажаючи отримати земельну ділянку, позивач, як спадкоємець після смерті дружини, неодноразово звертався до органів державної влади та місцевого самоврядування, Держгеокадастру у Рівненській області, однак отримував постійні відмови.

При цьому, зазначає, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого, все своє майно, з чого воно б не складалось, заповіла ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вказує, що листом ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 23.08.2018, позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2.40 ум. га за рахунок земель запасу на території Липківської сільської ради Гощанського району.

А тому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на: земельну ділянку розміром 2,40 умовних кадастрових гектарах у землі, що перебуває на території бувшої Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії РВ №00025, який видано КСП «Україна» Гощанського району Рівненської області.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин. Зокрема у відзиві відповідач вказує, що позовна заява не містить даних, щодо резервного фонду КСП «Україна» або КСП «Нове життя». Окрім того, ОСОБА_3 за життя не зверталась безпосередньо до КСП «Нове життя» для задоволення її права на земельну частку, при цьому посилання позивача на п. 24 ППВСУ від 16.04.2004 №7 стосується лише тих осіб, хто включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Зазначає, що рішенням Гощанської селищної ради від 08 квітня 2021 року №378 вбачається, що на території Гощанської селищної ради відсутні землі запасу.

ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив, згідно якого обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, позивачем не визнаються та просить суд відхилити вказаний відзив представника відповідача, як безпідставний.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 16 січня 2020 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 05 березня 2020 року, доручено Рівненському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги вирішити питання щодо призначення адвоката для здійснення представництва інтересів позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 13 травня 2021 року, замінено відповідача Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, - на належного відповідача - Гощанську селищну раду.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 01 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Позивач та його адвокат Петрук О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позові, та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що вказані вимоги є безпідставними.

Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була членом КСП «Україна» Гощанського району Рівненської області в період з 1953 -1970, що підтверджується записами в трудовій книжці № НОМЕР_1 від 10 грудня 1976 року.

Як вбачається із записів трудової книжки, з 1970 року до виходу на пенсію 1995 року, ОСОБА_3 працювала продавцем в с. Андрусіїв Гощанського району Рівненської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15 червня 2006 року виданого Липківською сільською радою Гощанського району Рівненської області.

Згідно довідки Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 12.10.2018 №958, ОСОБА_1 на момент смерті своєї дружини ОСОБА_3 проживав разом з нею в одному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчено 06.07.2005 приватним нотаріусом Гощанського районного нотаріального округу Рівненської області Ящук О.М., згідно якого остання заповідала все своє майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Таким чином, встановивши обставини справи та оцінивши докази у справі, на переконання суду, право на спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мають особи, які визначені в заповіті, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Щодо визнання вказаного заповіту недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за наявними матеріалами справи та в судовому засіданні не встановлено.

Окрім того, судом встановлено, що з довідки Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 12.02.2013 №89 вбачається, що рішенням сесії №50 від 17.01.2001, ОСОБА_3 відмовлено у виділення земельної ділянки 0,6 га у зв`язку з тим, що громадянка ОСОБА_3 спільно веде особисте підсобне господарство разом з ОСОБА_1 .

Як вбачається з відповіді на заяву ОСОБА_1 з Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №М-2900/0-3874/0/94-18 від 23.08.2018, ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2.40 ум. га за рахунок земель запасу на території Липківської сільської ради Гощанського району, оскільки відсутні документи, що посвідчують право на земельну частку (пай).

Листом приватного нотаріуса Гощанського районного нотаріального округу Рівненської області Ящук О.М. №789/02-14 від 21.10.2019 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 .

Таким чином, на думку позивача, останній реалізувати своє право на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 не може, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організація" право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Водночас відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Державний акт на право колективної власності на землю серія РВ №00015 видано КСП «Україна» Гощанського району Рівненської області 21.08.1993, а ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто спадкодавець за життя не ставила питання про виділення їй земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у неї права на земельну частку (пай), не оскаржувала дії державних органів з даного питання, і питання про виділення їй даної земельної ділянки за її життя не вирішувалося.

Таким чином, ОСОБА_3 , яка не отримала сертифікат на земельну частку (пай) і не буда включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, за життя не реалізувала свого права на земельну частку (пай).

Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а оцінивши на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку надані докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, оскільки позивачем не надано доказів про те, що ОСОБА_3 , як спадкодавець, набула таке право за життя.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, в постанові від 17 березня 2020року, у справі № 396/1683/18-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладена та керуючись ст. ст. 12, 81, 200, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Гощанської селищної ради, про визнання права власності на земельну частку (пай), відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до "Прикінцеві положення" ЦПК України пункту 3 такого змісту:

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне судове рішення виготовлено 25.08.2021.

Суддя Д.В. Пацко