Провадження № 2/522/4738/21
15 лютого 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Кісліної В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування майнової та моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 , суму 80 550 грн. 17 коп. відшкодування майнових збитків, суму 50 000 грн. 00 коп. відшкодування моральної шкоди, суму 1305 грн. 50 коп. відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим що, 23.01.2019 року о 17.50 годині сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого автомобілю Позивача було завдано механічні пошкодження та, відповідно, матеріальну шкоду.
Відповідач ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «OPEL ASTRA», д/н НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вул. Гімназична, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Мала Арнаутська, 32, не надав переваги в русі транспортного засобу «PEUGEOT 2008», 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована не була.
Дорожньо-транспортна пригода сталася через порушення Відповідачем Правил дорожнього руху, що встановлено Постановою Приморського районного суду в м. Одесі від 26.03.2019 року № 522/2410/19, яка не оскаржена та набрала законної сили.
В результаті ДТП транспортного засобу «PEUGEOT 2008», 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , були спричинені пошкодження механічного типу, які зазначені в актах огляду транспортного засобу від 14.02.2019 року.
Відповідно до Звіту №428/19 про оцінку колісного транспортного засобу «PEUGEOT 2008», д.н.з. НОМЕР_2 , від 30.03.2019 року вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «PEUGEOT 2008», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 23.01.2019 року, станом на дату оцінки (дату огляду) 14.02.2019 року, визначається рівною 178 231 грн. 29 коп., у тому числі ПДВ.
Окрім цього позивачем понесені витрати на діагностику автомобіля після ДТП та його стоянку у розмірі 2 318,88 грн. Вказані обставини підтверджуються наряд-замовлення №РС-0000713 від 02.05.2019 року ТОВ «АДІС-МОТОР» та квитанцією.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 30.06.2020 року зазначений позов був залишений без руху.
22.07.2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси провадження у справі відкрито, призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.
У судове засідання 15.02.2021 року сторони не з`явилися. Від представника Позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи у його відсутності.
За таких обставин судом прийнято рішення розглядати справу у відсутність сторін, повідомлених належним чином про дату та час судового засідання.
Згідно до п.п. 6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст.280-281 ЦПК України , при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення 15.02.2021 року.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Щодо стягнення майнової шкоди.
Судом встановлено, що 23.01.2019 року о 17.50 годині сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого автомобілю Позивача було завдано механічні пошкодження та, відповідно, матеріальну шкоду.
Відповідач ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «OPEL ASTRA», д/н НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вул. Гімназична, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Мала Арнаутська, 32, не надав переваги в русі транспортного засобу «PEUGEOT 2008», 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована не була.
Вина ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП встановлена Постановою Приморського районного суду в м. Одесі від 26.03.2019 року № 522/2410/19.
Відповідно до Звіту №428/19 про оцінку колісного транспортного засобу «PEUGEOT 2008», д.н.з. НОМЕР_2 , від 30.03.2019 року вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «PEUGEOT 2008», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 23.01.2019 року, станом на дату оцінки (дату огляду) 14.02.2019 року, визначається рівною 178 231 грн. 29 коп., у тому числі ПДВ.
Окрім цього позивачем понесені витрати на діагностику автомобіля після ДТП та його стоянку у розмірі 2 318,88 грн. Вказані обставини підтверджуються наряд-замовлення №РС-0000713 від 02.05.2019 року ТОВ «АДІС-МОТОР» та квитанцією.
Відповідно до викладеного, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 80 550 (вісімдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 17 коп. майнової шкоди.
Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1статті 1166 ЦК України).
Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з частиною 5статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у її страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована не була. Таким чином у Позивача є право звертатись з вимогою відшкодування матеріальної та моральної шкоді безпосередньо до Відповідача, як особи, що завдала шкоду.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; (частина 1статті 1188 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 1194 ЦК України передбачено особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Як зобов`язує процесуальний закон, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. (ст. 13 ЦПК України).
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак, як чітко зобов`язує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з вимогами ст.ст.124,129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Щодо моральної шкоди, суд зазначає наступне.
У мотивувальній частині позову позивач вказує на спричинену моральну шкоду, який за посиланням позивача полягав у фізичних стражданнях, пов`язаних із нервовим стресом після ДТП, усвідомленням ризику значних тілесних ушкоджень, які вдалося уникнути; порушені звичайного укладу життя та порушенням права власності, пов`язаного з неможливістю користуватись належним їй автомобілем.
Завдані моральні страждання позивач оцінив у розмірі 50 000, 00 грн.
За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п.3, 9) No 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).
Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, членів його сім`ї чи близьких родичів або у зв`язку з пошкодженням його майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача.
На підтвердження завданої моральної шкоди позивач посилалась на порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, моральні страждання, пов`язані з ДТП, а також незручності, які вона має у зв`язку з вирішенням спору у судовому порядку.
Згідно положень ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд не погоджується з доводами позивача про те, що неправомірними діями відповідача, які виразились у порушенні правил дорожнього руху, в результаті чого 23.01.2019 відбулась ДТП, позивачу були завдані певні моральні страждання. Однак, розмір моральної шкоди, який визначено позивачем в сумі 50 000,00 грн. є недоведеним.
Відповідно до ст. ст.133,138-141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До них відносяться судовий збір, витрати, пов`язані з оплатою з проведенням судових експертиз та інші.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити частково.
Керуючись ст.10,11,12,13,16,19,76,81,133,141,258,259,263,264,265,268, ЦПК України, ст.11,1166,1187,1194 ЦК України, суд -
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування майнової та моральної шкоди- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 12.02.1997 року, РНОКПП НОМЕР_4 ) майнову шкоду у розмірі 80 550 (вісімдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 17 коп.
ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 12.02.1997 року, РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1305 ( одна тисяча триста п`ять) гривень 50 коп.
В частині стягнення моральної шкоди відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Шенцева О.П.