Справа № 369/7990/20
Провадження № 2/369/1975/21
РІШЕННЯ

Іменем України

28.12.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарях судових засідань Мазурик Д.С., Шило М.І., Житар А.А,

за участю представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , про виділ частки із приватної спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_6 звернулась з позовом до ОСОБА_7 про виділ частки із приватної спільної часткової власності. Свої вимоги мотивувала тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.08.2011 року серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.09.2011 року, є власником 7/10 частин домоволодіння житловою площею 116,9 кв. м., загальною площа 268,8 кв. м. з надвірними будівлями і спорудами, що розташоване в АДРЕСА_1 .

Власником інших 3/10 частин домоволодіння є відповідачка ОСОБА_7 .

Згідно технічного паспорту на території домоволодіння розташовані:

- житловий будинок: основна частина літ. «А»; житлова прибудова літ. «А-1»; II поверх літ. «А-2»; мансарда нежитлова літ. «А-3»; прибудова літ. «а»; прибудова літ. «а1»; прибудова літ. «а2»; веранда літ. «а3»; веранда літ. «а4»; прибудова літ. «а5»; погріб під будівлею літ. «під а»;

- господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б»; сарай літ. «В»; літня кухня літ. «Г»; сарай літ. «Д»; гараж літ. «И»; погріб окремо збудований літ. «К»; вбиральня літ. «Л»; вбиральня літ. «М»; літній душ літ. «О»; навіс літ. «П»; вольєр літ. «Р»; навіс літ. «С»; огорожа №5; огорожа №6; вимощення №8; огорожа №9; ворота/хвіртка №10; огорожа №11; хвіртка №12; огорожа №13; огорожа №14; огорожа №15; огорожа №16; свердловина І; свердловина II; 1/2 колодязя №2; вигрібна яма IV; вигрібна яма V; вигрібна яма VI.

Фактично, між співвласниками склався усталений порядок користування спільним домоволодінням, в наступному вигляді:

1. Приміщеннями житлового будинку, які розташовані в основній частині житлового будинку та в прибудовах, а саме:

- в користуванні позивача ОСОБА_6 знаходяться житлова прибудова літ. «А-1», II поверх літ. «А-2», мансарда нежитлова літ. «А-3», прибудова літ. «а», веранда літ. «а3», веранда літ. «а4», погріб під будівлею літ. «під а», 1-1 передпокій, 1-2 котельня, 1-3 туалет, 1-4 ванна, 1-5 кухня, 1-6 житлова кімната, 1-7 житлова кімната, 1-8 коридор, 1-9 житлова кімната, І веранда, 1-10 сходова клітина, 1-11 кухня, 1-12 житлова кімната, 1-13 житлова кімната, 1-14 коридор, 1-15 житлова кімната, II веранда, 1-16 коридор, 1-17 приміщення. Загальна площа - 187,8 кв.м., житлова площа - 80,6 кв.м.;

- в користуванні відповідача ОСОБА_7 знаходяться житловий будинок (основна частина) літ. «А», прибудова літ. «а1», прибудова літ. «а2», прибудова літ. «а5», 2-1 коридор, 2-2 коридор, 2-3 житлова кімната, 2-4 житлова кімната, 2-5 житлова кімната, 2-6 вітальня, 2-7 кухня, 2-8 ванна, 2-9 туалет, 2-10 коридор. Загальна площа - 81,0 кв.м., житлова площа квартири АДРЕСА_2 - 36,3 кв.м.

2. Господарські будівлі та спорудами (надвірні будівлі та споруди), а саме:

- в користуванні позивача ОСОБА_6 знаходяться сарай літ. «Д», гараж літ. «И», вбиральня літ. «М», навіс літ. «П», вольєр літ. «Р», навіс літ. «С», огорожа №11, хвіртка №12, огорожа №13, огорожа №14, огорожа №16, свердловина II, вигрібна яма IV, вигрібна яма V;

- в користуванні відповідача ОСОБА_7 знаходяться сарай літ. «Б», сарай літ. «В», літня кухня літ. «Г», погріб окремо збудований літ. «К», вбиральня літ. «Л», літній душ літ. «О», огорожа №5, огорожа №6, огорожа №9, огорожа №15, свердловина І, вигрібна яма VI;

- в спільному користуванні знаходяться: вимощення №8, ворота/хвіртка №10, 1/2 колодязя №2.

Житловий будинок, прибудова до житлового будинку, господарські будівлі та споруди, які знаходяться у фактичному користуванні позивача, розміщені на земельних ділянках площею 0,0566 га, з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, які належать позивачу на праві приватної власності, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :01:040:0008 площею 0,0175 га; земельна ділянка з кадастровим номером :01:040:0010 площею 0,0319 га; земельна ділянка з кадастровим номером :01:040:0009 площею 0,0072 га.

Позивач також зазначав, що частини житлового будинку (фактично - відокремлені квартири), якими користуються позивач та відповідач, мають самостійні виходи на земельну ділянку, є підключеними до газо та електропостачання, опалення індивідуальне, водопостачання від окремих скважин, водовідведення здійснюється в окремі вигріби.

Незважаючи на усталений умовний порядок користування спільним домоволодінням, зазначені вище частки співвласників домоволодіння не виділені в натурі, що ускладнює можливість кожного зі співвласників використовувати належну йому частку у спільному будинку.

Можливість поділу домоволодіння позивач обґрунтовувала висновком експертів за результатами проведення комплексного будівельно-технічного, оціночно-будівельного, та оціночно-земельного дослідження від 25.05.2020 року № 132/03-2020.

Відповідач, у добровільному - позасудовому порядку, не бажає вирішити питання поділу спільного житлового будинку та надвірних будівель та споруд, а тому позивач просила суд:

Виділити ОСОБА_6 в натурі 7/10 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку, а саме: житлова прибудова літ. «А-1», II поверх літ. «А-2», мансарда нежитлова літ. «А-3», прибудова літ. «а», веранда літ. «а3», веранда літ. «а4», погріб під будівлею літ. «під а», 1-1 передпокій 10,1 кв.м., 1-2 котельня 5,0 кв.м., 1-3 туалет 0,7 кв.м., 1-4 ванна 2,3 кв.м., 1-5 кухня 9,2 кв.м., 1-6 житлова кімната 11,5 кв.м., 1-7 житлова кімната 16,2 кв.м., 1-8 коридор 3,9 кв.м., 1-9 житлова кімната 7,1 кв.м., І веранда 5,3 кв.м., 1-10 сходова клітина 6,2 кв.м., 1-11 кухня 9,2 кв.м., 1-12 житлова кімната 13,1 кв.м., 1-13 житлова кімната 20,0 кв.м., 1-14 коридор 13,7 кв.м., 1-15 житлова кімната 12,7 кв.м., II веранда 5,9 кв.м., 1-16 коридор 10,7 кв.м., 1-17 приміщення 25,0 кв.м., загальна площа - 187,8 кв.м., житлова площа - 80,6 кв.м. і надвірних будівель та споруд, а саме: сарай літ. «Д», гараж літ. «И», вбиральня літ. «М», навіс літ. «П», вольєр літ. «Р», навіс літ. «С», вимощення №8 (1/2 частина), ворота/хвіртка №10 (1/2 частина), огорожа № 11, хвіртка № 12, огорожа № 13, огорожа № 14, огорожа № 16, свердловина II, 1/2 колодязя № 2 (1/2 частина), вигрібна яма IV, вигрібна яма V.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку, а саме: житлова прибудова літ. «А-1», II поверх літ. «А-2», мансарда нежитлова літ. «А-3», прибудова літ. «а», веранда літ. «а3», веранда літ. «а4», погріб під будівлею літ. «під а», 1-1 передпокій 10,1 кв.м., 1-2 котельня 5,0 кв.м., 1-3 туалет 0,7 кв.м., 1-4 ванна 2,3 кв.м., 1-5 кухня 9,2 кв.м., 1-6 житлова кімната 11,5 кв.м., 1-7 житлова кімната 16,2 кв.м., 1-8 коридор 3,9 кв.м., 1-9 житлова кімната 7,1 кв.м., І веранда 5,3 кв.м., 1-10 сходова клітина 6,2 кв.м., 1-11 кухня 9,2 кв.м., 1-12 житлова кімната 13,1 кв.м., 1-13 житлова кімната 20,0 кв.м., 1-14 коридор 13,7 кв.м., 1-15 житлова кімната 12,7 кв.м., II веранда 5,9 кв.м., 1- 16 коридор 10,7 кв.м., 1-17 приміщення 25,0 кв.м., загальна площа - 187,8 кв.м., житлова площа - 80,6 кв.м. і надвірних будівель та споруд, а саме: сарай літ. «Д», гараж літ. «И», вбиральня літ. «М», навіс літ. «П», вольєр літ. «Р», навіс літ. «С», вимощення №8 (1/2 частина), ворота/хвіртка №10 (1/2 частина), огорожа № 11, хвіртка № 12, огорожа № 13, огорожа № 14, огорожа № 16, свердловина II, 1/2 колодязя № 2 (1/2 частина), вигрібна яма IV, вигрібна яма V.

Судові витрати покласти на ОСОБА_7 .

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.07.2020 відкрито провадження у даній справі.

14.09.2020 представник відповідача подав до суду відзив на позов за вх. № 32568, в якому представник відповідача зазначив, що його довірительниця ОСОБА_7 частково визнає заявлені позовні вимоги ОСОБА_6 , а саме в частині про виділення її частки із спільної часткової власності (щодо приміщень, які перебувають у власності в її сім"ї) та припинення часткової власності. Відповідачка ОСОБА_7 не визнає заявлені позовні вимоги ОСОБА_6 в частині, де вона (позивач) намагається при розділі "прихопити" (виділити) собі у власність частину майна (частину приміщень), які є власністю (спадщиною) відповідача. Зазначав, що надвірні будівлі та споруди: сарай літ. «Д», вбиральня літ. «М», вимощення №8 (1/2 частина), вигрібна яма V, колодязя № 2 (1/2 частина), є особистою власністю ОСОБА_7 , оскільки дані надвірні будівлі вона успадкувала на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.06.2002 року, тому просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , про виділ частки із приватної спільної часткової власності, в частині виділення позивачці ОСОБА_6 та визнання права власності за ОСОБА_6 на надвірні будівлі та споруди: сарай літ. «Д», вбиральня літ. «М», вимощення №8 (1/2 частина), вигрібна яма V, колодязя № 2 (1/2 частина).

21.09.2020 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив за вх. № 33674, в якому спростовував доводи представника відповідача, що надвірні будівлі та споруди: сарай літ. «Д», вбиральня літ. «М», вимощення №8 (1/2 частина), вигрібна яма V, колодязь №2 (1/2 частина), належать лише відповідачці ОСОБА_7 , оскільки, не зважаючи на те, що фактично склався порядок користування спірним домоволодінням, в натурі воно не поділено і сторони по справі є співвласниками усіх приміщень домоволодіння відповідно до їх часток у власності.

19.10.2020 року представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив за вх. № 38840, в якому представник відповідача наполягав на доводах викладених у відзиві, що надвірні будівлі та споруди: сарай літ. «Д», вбиральня літ. «М», вимощення №8 (1/2 частина), вигрібна яма V, колодязь № 2 (1/2 частина), є особистою власністю ОСОБА_7 , оскільки дані надвірні будівлі вона успадкувала на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.06.2002 року, тому просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , про виділ частки із приватної спільної часткової власності, в частині виділення позивачці ОСОБА_6 та визнання права власності за ОСОБА_6 на надвірні будівлі та споруди: сарай літ. «Д», вбиральня літ. «М», вимощення №8 (1/2 частина), вигрібна яма V, колодязь № 2 (1/2 частина).

Ухвалою суду від 13.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача, в судовому засіданні 13.10.2021 року, позовні вимоги підтримав просив позов задоволити з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача, в судовому засіданні 13.10.2021 року, частково заперечував проти позову, заявив клопотання про відкладення слухання справи з метою укладення мирової угоди між сторонами по справі.

22.11.2021 року відповідачка ОСОБА_7 подала до суду заяву, в якій просила поділити судові витрати між позивачем та відповідачем.

В судове засідання 22.11.2021 учасники справи не з`явилися.

Представник позивача, 22.11.2021 року, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав просив розглянути справу без участі сторони позивача.

Представник відповідача, 22.11.2021 року, подав до суду заяву в якій просив слухати справу без його присутності за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши докази в справі у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.08.2011 року серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.09.2011 року, є власником 7/10 частин домоволодіння житловою площею 116,9 кв. м., загальною площа 268,8 кв. м. з надвірними будівлями і спорудами, що розташоване в АДРЕСА_1 .

Власником інших 3/10 частин домоволодіння є відповідачка ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.06.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №4-1687.

Згідно технічного паспорту від 29.02.2020 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого ТОВ «Укртехексперт», на території домоволодіння розташовані:

- житловий будинок: основна частина літ. «А»; житлова прибудова літ. «А-1»; II поверх літ. «А-2»; мансарда нежитлова літ. «А-3»; прибудова літ. «а»; прибудова літ. «а1»; прибудова літ. «а2»; веранда літ. «а3»; веранда літ. «а4»; прибудова літ. «а5»; погріб під будівлею літ. «під а»;

- господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б»;сарай літ. «В»; літня кухня літ. «Г»; сарай літ. «Д»; гараж літ. «И»; погріб окремо збудований літ. «К»; вбиральня літ. «Л»;вбиральня літ. «М»;літній душ літ. «О»; навіс літ. «П»;вольєр літ. «Р»; навіс літ. «С»;огорожа №5;огорожа №6; вимощення №8; огорожа №9; ворота/хвіртка № 10;огорожа №11; хвіртка №12; огорожа №13; огорожа №14; огорожа №15; огорожа № 16;свердловина І;свердловина II; 1/2 колодязя №2; вигрібна яма IV; вигрібна яма V; вигрібна яма VI.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 658999 від 27.11.2006 року позивачу - ОСОБА_6 належать земельні ділянки площею 0,0566 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд: земельна ділянка з кадастровим номером :01:040:0008 площею 0,0175 га; земельна ділянка з кадастровим номером :01:040:0010 площею 0,0319 га; земельна ділянка з кадастровим номером :01:040:0009 площею 0,0072 га. На даних земельних ділянках розміщена частина спірного домоволодіння яка знаходиться у фактичному користуванні позивача, а саме: житлова прибудова літ. «А-1», II поверх літ. «А-2», мансарда нежитлова літ. «А-3», прибудова літ. «а», веранда літ. «а3», веранда літ. «а4», погріб під будівлею літ. «під а», 1-1 передпокій, 1-2 котельня, 1-3 туалет, 1-4 ванна, 1-5 кухня, 1-6 житлова кімната, 1-7 житлова кімната, 1-8 коридор, 1-9 житлова кімната, І веранда. 1-10 сходова клітина, 1-11 кухня, 1-12 житлова кімната, 1-13 житлова кімната, 1-14 коридор, 1-15 житлова кімната, II веранда, 1-16 коридор, 1-17 приміщення; літ. «Д», гараж літ. «И», вбиральня літ. «М», навіс літ. «П», вольєр літ. «Р», навіс літ. «С», огорожа №11, хвіртка №12, огорожа №13, огорожа №14, огорожа №16, свердловина II, вигрібна яма IV, вигрібна яма V;

В користуванні відповідача ОСОБА_7 знаходяться житловий будинок (основна частина) літ. «А», прибудова літ. «а1», прибудова літ. «а2», прибудова літ. «а5», 2-1 коридор, 2-2 коридор, 2-3 житлова кімната, 2-4 житлова кімната, 2-5 житлова кімната, 2-6 вітальня, 2-7 кухня, 2-8 ванна, 2-9 туалет, 2-10 коридор; сарай літ. «Б», сарай літ. «В», літня кухня літ. «Г», погріб окремо збудований літ. «К», вбиральня літ. «Л», літній душ літ. «О», огорожа №5, огорожа №6, огорожа № 9, огорожа №15, свердловина І, вигрібна яма VI;

В спільному користуванні сторін перебуває: вимощення №8, ворота/хвіртка №10, 1/2 колодязя №2.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

Не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами твердження відповідача ОСОБА_7 , що надвірні будівлі та споруди, а саме: сарай літ. «Д», вбиральня літ. «М», вимощення №8 (1/2 частина), вигрібна яма V, колодязь № 2 (1/2 частина), є її особистою власністю і не підлягають поділу, оскільки дані надвірні будівлі вона успадкувала на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.06.2002 року. Дані доводи відповідача спростовуються правовстановлюючими документами на спірне домоволодіння, а саме свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.08.2011 року та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.06.2002 року, згідно яких спірне нерухоме майно (житловий будинок та надвірні будівлі та споруди) належить сторонам по справі на правах спільної часткової власності, та не поділене в натурі.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що стаття 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить, так звана, ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників щодо спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

У ст. 364 ЦК України визначено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Оскільки спірні правовідносини стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і виникнення права особистої власності, суд виділяє у власність сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність.

17.03.2020 року позивач звернулася до Українського незалежного інституту судових експертиз з заявою про проведення комплексного будівельно-технічного, оціночно-будівельного та оціночно-земельного дослідження. На дослідження експерту були поставлені наступні питання: 1. Визначити ринкову вартість домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 . 2. Надати варіанти виділу в натурі житлового будинку та господарських будівель і споруд, враховуючи розділену та передану у власність мені земельну ділянку з кадастровими номерами :01:040:0008, :01:040:0010, :01:040:0009, що розташовані по АДРЕСА_1 , де ОСОБА_6 належить 7/10 частки, у разі якщо частка зменшена, вирахувати компенсації по ринковій вартості.

На виконання заяви Позивача про проведення комплексного будівельно-технічного, оціночно-будівельного та оціночно-земельного дослідження і за результатами його проведення, Українським незалежним інститутом судових експертиз був складений: висновок експертів за результатами проведення комплексного будівельно-технічного, оціночно-будівельного, та оціночно-земельного дослідження від 25.05.2020року № 132/03-2020.

По першому поставленому питанню, експерт зробив наступний висновок: «Ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд, без врахування ринкової вартості земельного компоненту, по АДРЕСА_1 становить 2 491 507,00 (два мільйони чотириста дев`яносто одну тисячу п`ятсот сім) гривень».

По другому поставленому питанню, експерт зробив наступний висновок:

«Зіставляючи відомості щодо: наявної загальної площі житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка становить 268,8 кв.м; об`ємно-планувального рішення житлового будинку згідно техпаспорту; встановленого порядку користування приміщеннями житлового будинку, господарськими будівлями та спорудами, що склався між співвласниками станом на час проведення дослідження; наявності відокремлених виходів з приміщень (квартир) житлового будинку, якими користуються співвласники; наявності відокремленого підключення квартир до інженерних мереж та комунікацій;

з частками співвласників та з вимогами нормативних документів, можливо зазначити про те, що виділити в натурі частину житлового будинку, в якій розташовані приміщення квартири АДРЕСА_3 (заявника ОСОБА_6 ), господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 технічно можливо.

Можливий варіант виділу частини житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 :- з відступом від ідеальних часток співвласників; - з відступом від вимог нормативної документації, а саме п.п. 5.19, 5.20 ДБН В.2.2- 15:2019 «Житлові будинки. Основні положення»; із зазначенням:- розміру частки по площі в житловому будинку; - розміру частки по вартості житлового будинку; - розміру частки по вартості до домоволодіння в цілому, - розміру компенсації у зв`язку з відхиленням від ідеальних часток, детально описаний в дослідницькій частині (таблиця № 8) та схематично зображено на схемах в Додатках №№ 1-2 висновку.»

Суд вважає обґрунтованим запропонований у висновку експертів за результатами проведення комплексного будівельно-технічного, оціночно-будівельного, та оціночно-земельного дослідження від 25.05.2020року № 132/03-2020, варіант поділу спірного домоволодіння, при цьому суд враховує наступні обставини.

Згідно зі статтею 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 442/7505/14-ц (провадження № 61-4536св18) зроблено висновок, що «спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків».

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (частини перша, друга, третя статті 358 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 03 березня 2020 року в справі № 748/2803/16-ц (провадження № 61-41895св18) вказано, що тлумачення частини третьої статті 358 ЦК України свідчить, що право співвласника на компенсацію може виникати як в разі повної неможливості задоволення вимог співвласника на одержання у користування частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (наприклад, частка співвласника в спільній частковій власності є незначною і надання йому її у володіння та користування неможливо), так і в тому випадку, якщо співвласнику надається у володіння і користування частина майна, яка є меншою за його частку в праві спільної часткової власності.

В дослідницькій частині вищезазначеного висновок експертів від 25.05.2020року № 132/03-2020. зазначено:

Відступ від ідеальних часток відносно площі житлового будинку становить: - для співвласника 1/Позивача (70/100 частини) - на 0,36 кв.м. менше; - для співвласника 2/Відповідача (30/100 частини) - на 0,36 кв.м. більше. Відступ від ідеальних часток відносно ринкової вартості житлового будинку становить: - для співвласника 1/Позивача (72/100 частини) на 33 451,00 грн. більше; - для співвласника 2 /Відповідача (28/100 частини) на 33 451,00 грн. менше. Відступ від ідеальних часток відносно ринкової вартості господарських будівель та споруд становить: - відносно ринкової вартості господарських будівель та споруд: - для співвласника 1/Позивача (59/100 частини) на 76 296,5 грн. менше; для співвласника 2/Відповідача (41/100 частини) на 76 296,5 грн. більше. Відступ від ідеальних часток відносно ринкової вартості домоволодіння становить: - для співвласника 1/Позивача (68/100 частини) на 42 845,5 грн. менше; - для співвласника 2/Відповідача (32/100 частини) - на 42 845,5 грн. більше.

В своєму позові ОСОБА_6 зазначила, що погоджується із тією обставиною, що за запропонованим варіантом виділу відбудеться відступ від ідеальних часток шляхом зменшення фактичної площі, яка припадає на частку позивача, на 0, 36 кв.м., а також не має і не заявляє претензій щодо стягнення з відповідача суми коштів, яка дорівнює розміру зменшення ринкової вартості майна, що буде виділена позивачу за таким варіантом, порівняно з вартістю майна, що мала би відповідати вартості майна, яка відповідає розміру ідеальної частки у спільній власності, у сумі 42 845,5 грн.

У постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15 зроблено висновок, що «первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, спір вирішується судом. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дозволяє дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі такої частки власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділено окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

На відміну від виділу, у разі поділу майна (стаття 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх учасників (наведене узгоджується з правовою позицією, яка відображена у постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року, справа № 205/6134/15-ц).

Відповідно до варіанту, запропонованого експертами, поділ приміщень житлового будинку, господарських будівель та споруд технічно можливий, з незначним відхиленням від часток співвласників.

По варіанту поділу домоволодіння запропоновану у висновку експертів від 25.05.2020року № 132/03-2020, позивачу ОСОБА_6 виділяються приміщення: житлова прибудова літ. «А-1», II поверх літ. «А-2», мансарда нежитлова літ. «А-3», прибудова літ. «а», веранда літ. «а3», веранда літ. «а4», погріб під будівлею літ. «під а», 1-1 передпокій 10,1 кв.м., 1-2 котельня 5,0 кв.м., 1-3 туалет 0,7 кв.м., 1-4 ванна 2,3 кв.м., 1-5 кухня 9,2 кв.м., 1-6 житлова кімната 11,5 кв.м., 1-7 житлова кімната 16,2 кв.м., 1-8 коридор 3,9 кв.м., 1-9 житлова кімната 7,1 кв.м., І веранда 5,3 кв.м., 1-10 сходова клітина 6,2 кв.м., 1-11 кухня 9,2 кв.м., 1-12 житлова кімната 13,1 кв.м., 1-13 житлова кімната 20,0 кв.м., 1-14 коридор 13,7 кв.м., 1-15 житлова кімната 12,7 кв.м., II веранда 5,9 кв.м., 1-16 коридор 10,7 кв.м., 1-17 приміщення 25,0 кв.м.. Загальна площа - 187,8 кв.м., житлова площа - 80,6 кв.м. Надвірні будівлі та споруди, а саме: сарай літ. «Д», гараж літ. «И», вбиральня літ. «М», навіс літ. «П», вольєр літ. «Р», навіс літ. «С», вимощення №8 (1/2 частина), ворота/хвіртка №10 (1/2 частина), огорожа № 11, хвіртка № 12, огорожа № 13, огорожа № 14, огорожа № 16, свердловина II, 1/2 колодязя № 2 (1/2 частина), вигрібна яма IV, вигрібна яма V.

По варіанту поділу домоволодіння запропоновану у висновку експертів від 25.05.2020року № 132/03-2020, відповідачу ОСОБА_7 виділяються приміщення: житловий будинок (основна частина) літ. «А», прибудова літ. «а1», прибудова літ. «а2», прибудова літ. «а5», 2-1 коридор 8,0 кв.м., 2-2 коридор 6,2 кв.м., 2-3 житлова кімната 6,9 кв.м., 2-4 житлова кімната 17 кв.м., 2-5 житлова кімната 12,4 кв.м., 2-6 вітальня 12,7 кв.м., 2-7 кухня 8,2 кв.м., 2-8 ванна 4,5 кв.м., 2-9 туалет 1,4 кв.м., 2-10 коридор 3,7 кв.м. Загальна площа - 81,0 кв.м., житлова площа - 36,3 кв.м. Надвірні будівлі та споруди, а саме: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», літня кухня літ. «Г», погріб окремо збудований літ. «К», вбиральня літ. «Л», літній душ літ. «О», огорожа №5, огорожа №6, вимощення №8 (1/2 частина), огорожа № 9, ворота/хвіртка №10 (1/2 частина), огорожа №15, свердловина І, 1/2 колодязя № 2 (1/2 частина), вигрібна яма VI.

Оскільки позивач відмовився від компенсації йому різниці вартості часток, суд не стягує з відповідача на користь позивача компенсацію в розмірі 42 845,5 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

22.11.2021 року відповідачка ОСОБА_7 подала до суду заяву, в якій просила поділити судові витрати між позивачем та відповідачем.

Суд не знаходить правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_7 про розподіл судових витрат між сторонами, оскільки такий розподіл не відповідає вимогам процесуального закону.

Враховуючи повне задоволення первісного позову, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 сплачений судовий збір у розмірі 10510 грн. та витрати на проведення експертного дослідження від 25.05.2020 року № 132/03-2020 у розмірі 14900 грн.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 183, 358, 364, 367, 379, 380, 382 ЦК України, та керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити.

Поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що перебувають в спільній частковій власності ОСОБА_6 (7/10 частин) та ОСОБА_7 (3/10 частин).

Виділити ОСОБА_6 та визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлова прибудова літ. «А-1», II поверх літ. «А-2», мансарда нежитлова літ. «А-3», прибудова літ. «а», веранда літ. «а3», веранда літ. «а4», погріб під будівлею літ. «під а», 1-1 передпокій 10,1 кв.м., 1-2 котельня 5,0 кв.м., 1-3 туалет 0,7 кв.м., 1-4 ванна 2,3 кв.м., 1-5 кухня 9,2 кв.м., 1-6 житлова кімната 11,5 кв.м., 1-7 житлова кімната 16,2 кв.м., 1-8 коридор 3,9 кв.м., 1-9 житлова кімната 7,1 кв.м., І веранда 5,3 кв.м., 1-10 сходова клітина 6,2 кв.м., 1-11 кухня 9,2 кв.м., 1-12 житлова кімната 13,1 кв.м., 1-13 житлова кімната 20,0 кв.м., 1-14 коридор 13,7 кв.м., 1-15 житлова кімната 12,7 кв.м., II веранда 5,9 кв.м., 1-16 коридор 10,7 кв.м., 1-17 приміщення 25,0 кв.м.. Загальна площа - 187,8 кв.м., житлова площа - 80,6 кв.м.. Надвірні будівлі та споруди, а саме: сарай літ. «Д», гараж літ. «И», вбиральня літ. «М», навіс літ. «П», вольєр літ. «Р», навіс літ. «С», вимощення №8 (1/2 частина), ворота/хвіртка №10 (1/2 частина), огорожа № 11, хвіртка № 12, огорожа № 13, огорожа № 14, огорожа № 16, свердловина II, 1/2 колодязя № 2 (1/2 частина), вигрібна яма IV, вигрібна яма V.

Виділити ОСОБА_7 та визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок (основна частина) літ. «А», прибудова літ. «а1», прибудова літ. «а2», прибудова літ. «а5», 2-1 коридор 8,0 кв.м. , 2-2 коридор 6,2 кв.м., 2-3 житлова кімната 6,9 кв.м., 2-4 житлова кімната 17 кв.м., 2-5 житлова кімната 12,4 кв.м., 2-6 вітальня 12,7 кв.м., 2-7 кухня 8,2 кв.м., 2-8 ванна 4,5 кв.м., 2-9 туалет 1,4 кв.м., 2-10 коридор 3,7 кв.м.. Загальна площа - 81,0 кв.м., житлова площа - 36,3 кв.м.. Надвірні будівлі та споруди, а саме: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», літня кухня літ. «Г», погріб окремо збудований літ. «К», вбиральня літ. «Л», літній душ літ. «О», огорожа №5, огорожа №6, вимощення №8 (1/2 частина), огорожа № 9, ворота/хвіртка №10 (1/2 частина), огорожа №15, свердловина І, 1/2 колодязя № 2 (1/2 частина), вигрібна яма VI;

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 10 510 грн. (десять тисяч п`ятсот десять) грн. 00 коп. та витрати на проведення експертного дослідження від 25.05.2020 року № 132/03-2020 у розмірі 14900 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп., а загалом: 25410 (двадцять п`ять тисяч чотириста десять) грн. 00 коп.

Інформація про учасників:

Позивач: ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Дубас Т.В.