Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2213/20

номер провадження 2/695/541/21

29 листопада 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кропивнянської сільської ради Золотоніського району, Золотоніської міської ради Черкаської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу Осипенко Поліна Василівна, про визнання поважною причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та надання додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Кропивнянської сільської ради Золотоніського району, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу Осипенко П.В., в якому просить визнати поважною причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та надати додатковий строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в три місяці.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 . Позивач займався похованням бабусі, оскільки його мама, яка на момент смерті ОСОБА_2 проживала з останньою, не була спроможною здійснювати поховання у зв`язку зі складним матеріальним становищем, адже є пенсіонером. У серпні 2020 року позивач, перебуваючи в квартирі, де мешкає його мати та, за час життя, мешкала його бабуся, переглядаючи альбом з фотографіями, який належав бабусі, знайшов заповіт, де остання заповіла йому все своє майно, чим він був здивований, адже про існування заповіту та наявності будь-якого майна на праві власності, яке б належало бабусі, ні йому, ні його матері відомо не було. З заповіту вбачалось, що бабуся зробила його ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто, через декілька років після смерті батька позивача (сина померлої). Разом з заповітом був державний акт на право приватної власності на землю, відповідно до якого, за час життя, а саме, 05.05.2003 ОСОБА_2 , яка мешкала на той час у с. Кропивна, рішенням Кропивнянської сільської Ради народних депутатів від 16.10.2002 № 55 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,53 га в межах згідно з планом. 02.09.2020 позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,5300 га, яка знаходиться на території Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, проте ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини. Позивачу було роз`яснено, що він має право звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, якщо такий пропущений з поважних причин. На підтвердження поважності причин пропуску строку прийняття спадщини, позивач зазначає, що він не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його ім`я, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 не заводилася, відповідно, не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.01.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.03.2021 у даній справі залучено в якості співвідповідача Золотоніську міську раду Черкаської області.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 29.11.2021, не з`явився, до суду представник позивача адвокат Темненко В.О. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач Кропивнянська сільська рада явку свого представника у судове засідання, призначене на 29.11.2021, не забезпечив, від голови комісії з реорганізації Кропивнянської сільської ради Войцехівського В. до суду 27.01.2021 надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідач Золотоніська міська рада Черкаської області явку свого представника у судове засідання, призначене на 29.11.2021, не забезпечив, про дату, місце і час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив до суд не надав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу Осипенко П.В. у судове засідання, призначене на 29.11.2021, не з`явилась, про дату, місце і час судового засідання повідомлялась належним чином, відповідно до заяв, наявних у матеріалах справи, від 28.01.2021, 18.02.2021, 16.06.2021, просила розгляд справи здійснювати у її відсутність.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02.12.1975, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого, 26.05.1971, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_5 (дідусь позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 04.09.2020 (повторно).

ОСОБА_3 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 14.11.2009.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 18.11.2014, ОСОБА_2 (бабуся позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки № 8941 на 176/01-16 від 26.08.2020 «Про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб», виданої сектором реєстрації Енергодарської міської ради, до складу зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дата реєстрації: ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , дата реєстрації: ІНФОРМАЦІЯ_10 , дата зняття з реєстрації у зв`язку із смертю: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з Державним актом на право власності на землю серії ІІ-ЧР № 026021 від 05.05.2003, виданого Кропивнянською сільською радою народних депутатів Золотоніського району Черкаської області, ОСОБА_2 , яка мешкає в с. Кропивна, рішенням Кропивнянської сільської Ради народних депутатів від 16.10.2002 № 55 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,53 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Кропивнянської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цей державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 579.

Із заповіту від 20.05.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 3066, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належити і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заповіт було зареєстровано в реєстрі за № 3066, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 26999004 від 20.05.2011.

02.09.2020 позивач звернувся до приватного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Осипенко П.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,5300 га, яка знаходиться на території Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Осипенко П.В. № 201/02-31 від 02.09.2020, ОСОБА_1 в передбачені законом строки, заяву про прийняття спадщини не подав, документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини, нотаріусу не надав, не є особою, яка відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, тому видати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Таким чином, вказаною постановою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,5300 га, яка знаходиться на території Кропивнянської сільської ради Золотоніького району Черкаської області у зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини, та роз`яснено його право на звернення до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , поданих до суду 23.11.2021, остання вказує, що ОСОБА_1 є її сином, та проживає окремо від неї. У серпні 2020 року позивач завітав до своєї матері. У цей час ОСОБА_4 з подругою родини ОСОБА_6 сиділи на кухні, пили чай та спілкувалися. Позивач спочатку був разом з ними, а потім пішов у кімнату. Переглядаючи альбом з фотографіями, який належав покійній бабусі (матері покійного чоловіка ОСОБА_4 ), він знайшов заповіт, де його бабуся ОСОБА_2 заповіла позивачу все своє майно. ОСОБА_1 зайшов на кухню розгублений і показав їм заповіт. ОСОБА_4 зазначає, що була дуже здивована цій обставині, адже про існування заповіту ні сину, ні їй нічого відомо не було. Як вбачалося із заповіту, бабуся зробила його ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто через декілька років після смерті чоловіка ОСОБА_4 , але ні їй, ні позивачу бабуся про це нічого не повідомила. ОСОБА_4 також зазначила, що останні роки свого життя її померла свекруха ОСОБА_2 проживала разом з нею, але також нічого їй не розповідала про наявність заповіту. Поховання ОСОБА_2 , як і всі необхідні дії, пов`язані з похованням останньої, здійснював позивач за свій рахунок, оскільки чоловік ОСОБА_4 помер раніше, ніж її свекруха, а розмір пенсії ОСОБА_4 не дає можливості нести такі витрати. У вересні 2020 року її син, позивач по справі, звернувся до приватного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Осипенко П.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,5300 га, яка знаходиться на території Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_6 від 23.11.2021, остання зазначила, що є подругою родини ОСОБА_7 . У серпні 2020 року вона завітала до ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивача, у гості, де вони пили чай, спілкувалися, ділилися останніми новинами. Незабаром прийшов провідати ОСОБА_8 її син ОСОБА_1 . Після спілкування з ними, ОСОБА_9 забажав переглянути старі фотографії та альбоми їх родини. ОСОБА_6 з ОСОБА_4 продовжили чаювання та сиділи на кухні, пригадували цікаві моменти з життя. Через деякий час зайшов на кухню ОСОБА_9 , який був дуже збентежений, на запитання, що сталось, позивач показав жінкам альбом, який належав його бабусі ОСОБА_2 , в якому він знайшов заповіт, де остання заповіла йому все своє майно. Він був дуже здивований цій обставині, адже про існування заповіту та наявності будь-якого майна на праві власності, яке б належало бабусі, ні йому, ні ОСОБА_10 нічого не було відомо. Ознайомившись з заповітом, вони виявили, що бабуся зробила його ще в травні 2011 року, тобто через декілька років після смерті батька позивача, але позивачу та його матері нічого не повідомила про це. Разом з заповітом в альбомі був і державний акт на право приватної власності на землю. ОСОБА_6 зазначає, що емоції здивування та несподіваності даної ситуації в ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не викликають у неї сумнівів про те, що їм не. було відомо про існування заповіту і державного акта про право власності на землю. ОСОБА_11 розповіла ОСОБА_6 , що її син у вересні 2020 року звернувся до приватного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Осипенко П.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,5300 га, яка знаходиться на території Кропивнянської сільської Ради Золотонінського району Черкаської області, але йому відмовили у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини.

За таких обставин позивач зазначає, що не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 не заводилася, відповідно, не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. А тому вважає, що причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною.

Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Статтею другою ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

За змістом зазначеної норми, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16, від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18, від 31.01.2020 у справі № 450/1383/18.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Із матеріалів справи судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_11 , тобто, із порушенням встановленого законодавством шестимісячного строку.

В обґрунтування поважності пропуску вказаного строку, позивач зазначає, що про наявність заповіту не знав, як і не знав про наявність на праві власності у бабусі за життя будь-якого майна, спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, тому не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом

Оскільки спадкоємець вчасно не подав заяву про прийняття спадщини, то поновлення його права на прийняття такої відбувається шляхом звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що законодавець встановив шестимісячний строк для прийняття спадщини, не маючи на меті безумовне позбавлення спадщини спадкоємців, які бажали її прийняти, але за певних обставин пропустили цей строк.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.03.2021 у справі № 308/4272/19.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не проживав із спадкодавцем на момент смерті, не знав про наявність спадкового майна, не знав про наявність складеного на його ім`я заповіту, що підтверджується письмовими поясненнями свідків.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що строк в три місяці, заявлений позивачем, є обґрунтованим та достатнім для подання заяви про відкриття спадщини.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, враховуючи, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, беручи до уваги письмові пояснення свідків та відсутність відзивів у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи, що позивачем у позовній заяві не заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого судового збору, суд залишає судові витрати за позивачем.

Керуючись ст.,ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Кропивнянської сільської ради Золотоніського району (с. Кропивна, Золотоніський р-н, Черкаська обл., 19763, ), Золотоніської міської ради Черкаської області (вул. Садовий проїзд, 8, м. Золотоноша, Золотоніський р-н, Черкаська обл., 19700, ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу Осипенко Поліна Василівна (вул. Козацька, 14, прим. № 73-74, м. Енергодар, Васильківський р-н, Запорізька обл., 71504), про визнання поважною причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та надання додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 терміном в три місяці, який починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Середа