Справа № 333/5815/19
Провадження № 2-др/333/33/21
23 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Михайлової А.В., за участю секретаря судового засідання Ігнатюк І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу № 333/5815/19 за заявою про ухвалення додаткового рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по сплаті за житлово-комунальні послуги, -
У судове засідання представник позивача не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує, просить її задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань від нього не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви про ухвалення додаткового рішення, встановив обставини та дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя винесеним 30.09.2021 року по справі № 333/5815/19 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по сплаті за житлово-комунальні послуги задоволено частково.
Заяву про ухвалення додаткового рішення позивачем подано 07.10.2021. За таких обставин, строк, встановлений абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем не пропущений.
На підставі наведеного, суд прийшов до висновку про доцільність ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
При зверненні до суду з позовною заявою представником позивача було надано орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката.
Під час винесення судового рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, які поніс Позивач в зв`язку із розглядом справи, бо на 30.09.2021 року Позивач не знав остаточний розмір судових витрат понесений ним в зв`язку із розглядом справи.
Згідно остаточного розрахунку суми судових витрат Позивачу було надано наступні послуги: 30.09.2019 року позовна заява 2500 грн; 09.06.2020 року адвокатський запит 500 грн; 23.06.2020 року відповідь на відзив на позовну заяву 2000 грн; 29.07.2020 року заява про збільшення позовних вимог 1000 грн.; участь представника у судових засіданнях ( 17.12.2019; 27.01.2020; 04.06.2020; 17.08.2020; 17.08.2021; 30.09.2021) 9000 грн.
Вимогами ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вимогами ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в частині четвертій статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).
Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20).
Згідно правової позиції висловленої у постанові Верховного суду України від 21 листопада 2018 року по справі №750/2262/16 колегія суддів зазначає, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, доказ про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Таким чином, суд з урахуванням процесуальних дій, проведених судом, складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціни позову, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заявлені витрати правничу допомогу адвоката частково у розмірі 9486 грн., що є пропорційним задоволеній частині позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 270 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати на професійну правничу допомогу частково у розмірі 9486 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят шість) грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя А.В.Михайлова