Справа № 738/1311/21
№ провадження 2/738/486/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

з участю:

секретаря: Лях Н.М.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Менська міська рада Чернігівської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житлом. Мотивував позивач свої позовні вимоги тим, що йому на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . В даному господарстві зареєстрована колишня дружина позивача ОСОБА_2 та її донька від першого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 11 березня 2020 року рішенням Менського районного суду Чернігівської області шлюб між сторонами було розірвано, і відповідачка з квітня 2020 року за місцем реєстрації не проживає. Позивач не може в повній мірі використовувати права власника, оскільки відповідачка залишається зареєстрованою за даною адресою, проте вона не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей в будинку не має, не несе інших витрат по утриманню та не приймає участі у спільному побуті. Тому позивач для захисту своїх прав звернувся до суду.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, наполягав на задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подала, клопотань про розгляд справи тільки з її участю суду не надала.

Представник третьої особи Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

За таких обставин, справу можливо розглянути без участі відповідача та представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, враховуючи покази свідків, дослідивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 8 п. 1 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод визначає, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_2 , який він успадкував після померлої бабусі ОСОБА_4 , набувши права власності на спадкове майно за законом 24 грудня 2013 року (а.с.9-10).

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 11 березня 2020 року було розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , зареєстрований між ними 14 березня 2013 року. Після реєстрації розірванні шлюбу прізвище ОСОБА_5 змінено на « ОСОБА_6 » (а.с.11-12).

З довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 447/17-22 від 02.06.2021 слідує, що в домоволодінні по АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13).

Згідно Акту обстеження умов проживання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 станом на 04 червня 2021 року, ОСОБА_5 , 1989 року народження та ОСОБА_3 , 2009 року народження, зареєстровані за даною адресою, але за цією адресою не проживають (а.с.14).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо, дали аналогічні покази про те, що відповідачка колишня дружина позивача, з грудня 2019 року забрала свої речі з будинку і за цією адресою не проживає. Свідки за вказаний період її жодного разу в домоволодінні позивача не бачили.

Стаття 405 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

При вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого жилого приміщення.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 454/2025/15-ц, провадження № 61-46621св18.

При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, судом встановлено, що відповідачка не проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 без поважних причин понад один рік, не сплачує кошти за житлово комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачкою права користування спірним житлом, передбачених немає, що дає підстави суду визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 79, 81, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Менська міська рада Чернігівської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована по АДРЕСА_2 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком з надвірними будівлями по АДРЕСА_2 .

Стягнути в ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 24 грудня 2021 року.

Головуючий: О.А. Савченко