Справа № 1412/747/12
Провадження № 6/487/323/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Драчинської О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 , про заміну стягувача,

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2021 року до суду надійшла заява ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про заміну стягувача у справі № 2/1412/2764/12 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, а саме замінити вибулого стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

Представник заявника до судового засідання не з`явився, в заяві зазначив про розгляд справи без його участі.

Стягувач і боржник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 06 липня 2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 21 925,14 грн.

09.12.2016 ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва задоволено скаргу ПАТ «Родовід Банк» і визнано незаконними дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Бутенко А.В. щодо винесення повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання виконавчого листа № 2/1412/2764/2012, виданого 17.07.2012 Заводським районним судом м. Миколаєва. Скасовано повідомлення від 11.10.2016 про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання.

04.07.2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір № 23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Родовід Банк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ « ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Договором кредиту № _Ск-1193-027466/9-2008, укладеним з ОСОБА_1 .

Факт набуття прав вимоги ТОВ « ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» підтверджується Договором про відступленням права вимоги, платіжним дорученням № 1 від 02 липня 2019 року, витягом з додатку до Договору.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); факторингу (гл.73 ЦК України).

Згідно із ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована сторона), державний або приватний виконавець.Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони, правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Враховуючи наведене, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, відсутність відомостей про відкриття виконавчого провадження, судом встановлено наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому листі.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст. 512 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 , про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053), у виконавчому листі по справі № 2/1412/2764/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №№ _Ск-1193-027466/9-2008.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя З.М. Сухаревич