У Х В А Л А

Іменем України

19 січня 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Оверченко Д.О.,

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах, розірвання договору про сплату аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.06.2018р. по цивільній справі 754/12835/17 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На підставі виконавчого листа 754/12835/17, що виданого 19.07.2018р. Деснянським районним судом м. Києва державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 57147500.

18.10.2018р. вказаним державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення 1/3 частини заробітної плати ОСОБА_2 , який працює у Київській міській митниці ДФС на користь ОСОБА_3 в якості аліментів на утримання дітей.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.08.2016р. у справі 754/14768/15-ц вирішено визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з батьком - ОСОБА_2 за місцем його проживання - АДРЕСА_1 . Вказане рішення залишено без змін Постановою Київського апеляційного суду від 10.01.2019р. та постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду від 27.06.2019р. Мати добровільно не виконує рішення суду, переховується разом з дітьми, внаслідок чого батько позбавлений навіть спілкування з ними. На день подання заяви аліменти з доходу ОСОБА_2 щомісячно утримуються на користь ОСОБА_3 проте батько не знає місцезнаходження своїх дітей і чи власне ці кошти спрямовуються на їх утримання.

Заявник вважає, що згідно чинного законодавства вимогу про сплату аліментів на утримання дитини має право заявити той із батьків, разом з яким проживає дитина, тобто, місце проживання дитини є визначальною ознакою для вимоги про сплату аліментів. Обставина щодо зміни місця проживання дітей, а саме встановлення місця проживання дітей з батьком, має істотне значення, та у відповідності ст.181 СК України дає підстави для звільнення батька від сплати аліментів.

В судовому засідання представник заявника підтримала заяву за викладеними в ній обставинами та просила задовольнити.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була належним чином повідомлена.

Відповідно до ч.3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

За даних обставин, суд вважав за можливе розгляд заяви за відсутності стягувача.

Судом встановлено наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.06.2018р. позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах, розірвання договору про сплату аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість по аліментам на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно договору між батьками про сплату аліментів на утримання дітей від 18.06.2013 року за період з 01 січня по 30 вересня 2017 року, включно в розмірі 8307,00 грн. Розірвано договір між батьками про сплату аліментів на утримання дітей від 18 червня 2013 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник К.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером №884 з моменту набрання рішенням законної сили. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені збитки в розмірі 3000,00 грн. за вчинення виконавчого напису до договорі між батьками про сплату аліментів на утримання дітей від 18.03.2013 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1280,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено повністю.

Вищевказане рішення суду сторонами не оскаржувалось.

19.07.2018р. Деснянським районним судом м. Києва видано стягувачу виконавчі листи, які стягував ОСОБА_3 отримала 27.07.2020р.

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2018р., державний виконавець Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрив виконавче провадження за виконавчим листом. Виданим Деснянським районним судом м. Києва від 19.07.2018р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

18.10.2018р. державний виконавець Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.08.2016р. по цивільній справі 754/14768/15-ц визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_2 за місцем його проживання.

Постановою Київського апеляційного суду від 10.01.2019р. рішення Деснянського районного суду м. Києва залишено без змін.

Постановою Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 27.06.2019р. залишено без змін рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22.08.2016р. та постанову Київського апеляційного суду від 10.01.2019р.

В заяві представник боржника посилається на те, що враховуючи, що місце проживання дітей визначено з батьком за його місце проживання, вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей таким, що не підлягає виконанню.

Нормами ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги пятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що викладені в заяві обставини не підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 432 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя