Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року смт Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хорольської І.П.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 6000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем 12.02.2016 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні відносини не склались, шлюб 10.06.2020 року розірвано, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 6000 грн. , оскільки являється фізичною особою-підприємцем та має постійний дохід, тому за захистом прав неповнолітньої дитини вимушена звернутись до суду.

Ухвалою суду 28.08.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

На адресу суду 22.09.2020 року надійшов відзив відповідача де вказує, що до звернення позивачки до суду виконував свої батьківські обов`язки які передбачені Сімейним Кодексом України та просить суд позовні вимоги позивачки задовольнити частково та стягнути з нього аліменти в розмірі 1500 грн., крім того надав заяву про переведення провадження з спрощеного в загальне.

23.09.2020 року ухвалою суду здійснено перехід розгляду справи зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 пояснив, заперечує проти задоволення позовних вимог позивача так як не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 6000 грн., оскільки знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, але має змогу сплачувати лише 1500 грн..

Згідно ч. 3 ст.. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 12.02.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12.02.2016 року було зареєстровано шлюб (а.с. 3).

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10.06.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 6).

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ Ю у Дніпропетровської області (а.с. 4).

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину до 6 років з 01.07.2020 по 30.11.2020 року становить 1859 грн., а з 01.01.2021 року становить 1921 грн., але не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи. Ним подано відзив яким заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, та вказав, що знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 6000 грн., але може сплачувати лише 1500 грн..

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Позивачем не представлено жодних доказів про те, чи відповідач працює, отримує заробітню плату, дохід, які б надавали можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі, відповідач позов визнає частково.

Суд бере до уваги, що дитина у своєму віці потребує постійного догляду, витрат на одяг, харчування, а також на дозвілля, оскільки вона повинна розвиватися духовно. Все це є значними матеріальними витратами.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та необхідність стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень.

Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 28 серпня 2020 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору. При подачі позову до суду ОСОБА_2 заявила одну позовну вимогу, а тому у порядку ст. 141 ЦПК України маю підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 840,80 гривень.

На підставі ст.ст. 79, 80, 84, 180-184 Сімейного кодексу України, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 ) аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Петриківським РСГУДМС України в Дніпропетровській області 26.02.2016 року, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 28 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області або безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 04 лютого 2021 року.

Суддя Ковальчук Т.А.