Справа № 202/5086/20
Провадження № 202/5086/20
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.,

за участю секретаря Ситника С.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Виродова О.В.,

представника відповідача Головко О.В.,

представника третьої особи Сімволокова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», третя особа: Первинна профспілкова організація «Вільна профспілка «Спартак» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», третя особа: Первинна профспілкова організація «Вільна профспілка «Спартак» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.07.2020 року Наказом позивача було звільнено з посади машиніста крана металургійного виробництва в колесопрокатному цеху ПАТ «Інтерпайп НТЗ» за п.1 ст.40 КЗпП, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. Зазначає, що в порушення вимог чинного трудового законодавства України звільнення відбулось без згоди профспілкового органу, не було надано пропозиції про наявність вакантних посад та не враховано переважне право Позивача на залишення на роботі. У зв`язку з цим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. З урахуванням наведеного, просила суд скасувати наказ № 489/К; поновити її на попередній посаді машиніста крана металургійного виробництва в колесопрокатному цеху з 21.07.2020 року та стягнути з ПАТ «Інтерпайп НТЗ» середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 13 972,64 грн.

Ухвалою судді від 26 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

21.09.2020 від представника ПАТ «Інтерпайп НТЗ» адвоката Головко О.М. надійшов до суду відзив на позовну заяву, згідно якого представник просила відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Так, 28.10.2019 року на адресу Профспілкового комітету ППО ПМГУ ПАТ «Інтерпайп НТЗ» (членом якого була Позивач), відповідно до ст. 22 Закону України «Про професійні союзи, їх права і гарантії діяльності», Колективного договору ПАТ «Інтерпайп НТЗ» на 2018-2020 p.p., ПАТ «Інтерпайп НТЗ було направлено повідомлення №04-4-50 від 28.10.2019 року про майбутнє скорочення чисельності працівників ПАТ «Інтерпайп НТЗ» у Трубопрокатному цеху - 4 та Колесопрокатному цеху у термін з 01.02.2020 року, але не раніше ніж за два місяці після персонального повідомлення працівника про майбутнє звільнення.

Наказом ПАТ «Інтерпайп НТЗ» №562 від 03.12.2019 року, у зв`язку зі змінами в організації виробництва та праці, скороченням штатної чисельності, пов`язаними зі значним зменшенням обсягів виробництва труб, керуючись п.1. ст. 40 , ст. ст. 42, 49-2, 184 КЗпП України, прийняте рішення скоротити робочі місця, у тому числі й робоче місце Позивача, а саме, посаду машиніста крану металургійного виробництва, Ділянка фінішної обробки коліс, Колесопрокатного цеху ПАТ «Інтерпайп НТЗ» з 01.02.2020 року.

09.12.2019 року, керуючись вимогами ст. 49-2 КЗпП України, Позивача під підпис було повідомлено з наказом №562 від 03.12.2019 року, та про те, що з 01.02.2020 року її робоче місце буде скорочено. В цей же день Позивача під підпис ознайомлено з наявними у Відповідача вакансіями станом на 09.12.2019 року.

Станом на 03.02.2020 року, в перший робочий день у лютому (01.02.2020 року - субота, вихідний день) Позивач знаходилась на лікарняному, тому Відповідач не мав можливості звільнити Позивача.

10.03.2020 року Позивачем надано Довідку лікарняно-консультаційної комісії (надалі-ЛKK) Поліклініки ПАТ «Інтерпайп НТЗ» в якій вказувалося, що згідно з рішенням ЛKK Позивачу по стану здоров`я була заборонена робота в умовах: вібрації; на висоті; з переохолодженням, а також підняття тяжкості більш ніж 3-5 кг. - на постійній основі.

Розпорядженнями по КПЦ ПАТ «Інтерпайп НТЗ» №1303 від 10.03.2020 року, №1671 від 01.04.2020 року, №2223 від 04.05.2020 року, №2647 від 01.06.2020 року, №3554 від 01.07.2020 року, керуючись рішенням, вказаним в Довідці ЛKK Поліклініки ПАТ «Інтерпайп НТЗ» від 10.03.2020 року, Позивача з її згоди, що підтверджується підписами Позивача, переведено з графіку роботи 182 на графік А1, з залишенням окладу.

14.05.2020 року Позивача під підпис повторно було повідомлено з Наказом ПАТ «Інтерпайп НТЗ» №562 від 03.12.2019 року, та про те, що з 01.02.2020 року її робоче місце скорочено. Також, в той же день Позивача під підпис ознайомлено з відсутністю вакансій на ПАТ «Інтерпайп НТЗ».

26.05.2020 року Позивача під підпис ознайомлено з відсутністю станом на 26.05.2020 року вакансій на ПАТ «Інтерпайп НТЗ».

10.07.2020 року начальник відділу кадрів ПАТ «Інтерпайп НТЗ», відповідно ст. 43 КЗпП України, направила в цеховий комітет Колесопрокатного цеху Подання №12/522 від 10.07.2020 року про розірвання трудового договору з Позивачем у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників ПАТ «Інтерпайп НТЗ». В Поданні №12/522 від 10.07.2020 року вказано, що переважного права на залишенні на роботі Позивач не має.

13.07.2020 року від Позивача до Профспілкового комітету ППО ПМГУ ПАТ «Інтерпайп НТЗ» надійшла заява в якій вона просить розглянути питання її звільнення у зв`язку зі скороченням штату та чисельності працівників на засіданні цехового профспілкового комітету без її присутності. Претензій стосовно прийнятого рішення Позивач не має.

Згідно Виписки з протоколу №37 засідання комісії цехкому Колесопрокатного цеху комісією прийняте рішення дати згоду на звільнення Позивача по п.1. ст. 40 КЗпП України, по скороченню штату.

Отримавши рішення засідання комісії цехкому колесопрокатного цеху від 17.07.2020 року, дотримуючи вимоги ч. 3 ст.43 КЗпП України, Наказом ПАТ «Інтерпайп НТЗ» №489/к від 20.07.2020 року Позивача було звільнено з 20.07.2020 року по п. 1 .ст. 40 КЗпП України, в зв`язку зі скороченням штату. З Наказом ПАТ «Інтерпайп НТЗ» №489/к від 20.07.2020 року Позивач ознайомлений та отримав його копію - 20.07.2020 року.

20.07.2020 року та 21.07.2020 року Відповідач розрахувався з Позивачем в повному обсязі за відпрацьований час включаючи компенсацію за невикористану щорічну відпустку та вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку згідно ст. 44 КЗпП України, що підтверджується викопіюванням з реєстру отримувачів платні за липень 2020 року, перерахованої на поточні карткові розрахунки в ПАТ «Банк Кредит Дніпро» 20.07.2020 року та 21.07.2020 року.

Крім того, представник Відповідача зазначає, що Позивачем при поданні позовної заяви порушено строк позовної давності.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2020 р. було здійснено перехід до розгляду вказаної справи в порядку загального позовного провадження.

У своїх запереченнях на відзив позивач посилається на необґрунтованість позиції Відповідача, викладеної у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2021 р. було закрито підготовче провадження по справі.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки підприємством виконані усі вимоги законодавства при звільненні ОСОБА_1 .. Так останню було завчасно повідомлено про скорочення штату з 01.02.2020 р.. Разом з тим, оскільки позивач тривалий час знаходилась на лікарняному, то звільнили її лише 15.07.2020 року. При цьому з позивачем проведено повний розрахунок.

Представник третьої особи Первинна профспілкова організація «Вільна профспілка «Спартак» підтримав позицію Позивача.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , пояснив що він працює майстром дільниці з механічним обладнанням на ПАТ «Інтерпайп НТЗ». В грудні 2019 року Позивачу вручили повідомлення про скорочення штату. ОСОБА_1 після цього пішла на лікарняний. В подальшому ОСОБА_1 виходила та знову йшла на лікарняний. Їй повторно вручили повідомлення та звільнили в липні 2020 року. З 10.03.2020 по момент звільнення ОСОБА_1 рахувалась на своїй посаді, але фактично виконувала роботу кур`єра з іншим графіком роботи (А1).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на підприємстві ПАТ «Інтерпайп НТЗ» з 07.03.2018 р. на посаді машиніста крана металургійного виробництва.

Відповідно до ст.43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

У відповідності з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п.1 ст.40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку змін в організації виробництва і праці. Під змінами в організації виробництва і праці в п.1 ст.40 КЗпП України, зокрема, мається на увазі ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до п. 19. Постанови Пленум Верховного суду України N 9 від 06.11.92 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Згідно Наказу Голови правління ПАО «Інтерпайп НТЗ» №562 від 03.12.2019 р. вирішено з 01.02.2020 року провести зміни у штатному розкладі підрозділів заводу. Зокрема, виведені посади машиністів крана металургійного виробництва КПЦ.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Звільнення працівника з підстав, зазначених у п.1, 2 та 6 ст. 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч.2 ст.40 КЗпП України).

Згідно повідомленням директора по персоналу ОСОБА_1 09.12.2019 р. було повідомлена про майбутнє скорочення її посади, запропоновано перелік вакантних посад.

Згідно довідки від 24-1-452 від 26.11.2020 р. зазначений перелік вакансій станом на 09.12.2019 р. для можливого подальшого працевлаштування ОСОБА_1 згідно її професійних характеристик та медичних показань.

Разом з тим, ОСОБА_1 не було звільнено 01.02.2020 р. у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

Так, ОСОБА_1 в періоди часу, з 02.01.2020 по 11.01.2020, 03.02.2020 по 14.02.2020, 17.02.2020 по 25.02.2020, 31.03.2020 по 09.04.2020, з 13.04.2020 по 18.04.2020 р., з 27.04.2020 по 06.05.2020 р., з 06.05.2020 по 14.05.2020 р., з 10.06.2020 по 25.06.2020 р. та з 13.07.2020 по 18.07.2020 року перебувала на лікарняному, що підтверджується відповідними лікарняними листками (т. 1, а.с. 40-48).

Крім того, згідно Довідки № 36, виданої 10.03.2020 р. Лікарсько-консультативною комісією поліклініки ПАО «Інтерпайп НТЗ» ОСОБА_1 з 10.03.2020 р. по стану здоров`я протипоказана робота в умовах вібрації, без висоти, без підйому ваги 3-5 кг, без переохолодження.

Відповідно до розпорядження № 1303 від 10.03.2020 р. ОСОБА_1 , з її згоди, було переведено з графіку роботи 182 на графік роботи А1.

Відповідно до розпорядження № 1671 від 01.04.2020 р. ОСОБА_1 , з її згоди, було переведено з графіку роботи 182 на графік роботи А1.

Відповідно до розпорядження № 2223 від 04.05.2020 р. ОСОБА_1 , з її згоди, було переведено з графіку роботи 182 на графік роботи А1.

Відповідно до розпорядження № 2647 від 01.06.2020 р. ОСОБА_1 , з її згоди, було переведено з графіку роботи 182 на графік роботи А1.

Відповідно до розпорядження № 3554 від 01.07.2020 р. ОСОБА_1 , з її згоди, було переведено з графіку роботи 182 на графік роботи А1.

При цьому в подальшому, згідно повідомленням директора по персоналу ОСОБА_1 14.05.2020 р. було повідомлена про скорочення її посади, зазначено про відсутність вакантних посад на підприємстві станом на 27.04.2020 р.. Крім того 26.05.2020 ОСОБА_1 ознайомлена про відсутність вакантних посад на підприємстві станом на 26.05.2020 р..

В подальшому 20.07.2020 р. ОСОБА_1 було звільнено згідно п. 1 ст. 40 КЗпП згідно Наказу №789/К за скороченням штату.

Таким чином, Відповідачем при звільненні Позивача дотримався положень ст. 40, 49-2 КЗпП України, що регулюють вивільнення працівників на підприємстві під час зміни в організації виробництва і праці у вигляді скорочення штату працівників.

Стосовно тверджень Позивача, про те, що Відповідачем не було враховане переважне право на залишення на роботі, суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно з викопіюванням з штатного розпису по КПЦ ПАТ «Інтерпайп НТЗ» станом на 03.12.2019 року на Ділянці фінішної обробки коліс в Колесопрокатному цеху ПАТ «Інтерпайп НТЗ» на посади машиніст крану металургійного виробництва числилося 5 чоловік, потім, в зв`язку зі скороченням штатної чисельності всі 5 машиністів крану металургійного виробництва було скорочено, що підтверджується викопіюванням зі штатного розпису по КПЦ ПАТ «Інтерпайп НТЗ» станом на 01.02.2020 року. За період з 01.02.2020 року по дату звільнення Позивача посада машиніст крану металургійного виробництва на Ділянці фінішної обробки коліс в Колесопрокатному цеху ПАТ «Інтерпайп НТЗ» не вводилася.

Таким чином, в даному випадку не було залишено працівників з числа скорочених посад, а отже не вирішувалось питання переважного права на залишення на посаді більш кваліфікованого співробітника.

Що стосується доводів позивача про порушення відповідачем вимог ст. 43 КЗпП України, яка передбачає отримання роботодавцем згоди виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення працівника, то суд їх визнає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Статтею 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.

Так, частинною 3 статті 36 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об`єднують громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів. Усі професійні спілки мають рівні права, обмеження щодо членства у професійних спілках встановлюються виключно цією інституцією і законами України.

Статтею 12 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що професійні спілки, їх об`єднання у своїй діяльності залежні від державних органів та органів місцевого самоврядування, роботодавців інших громадських організацій, політичних партій, їм не підзвітні і не підконтрольні, профспілки самостійно організовують свою діяльність, проводять збори, конференції, з`їзди, засідання утворених ними органів, інші заходи, які не суперечать законодавству. Забороняється втручання державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, роботодавців, їх об`єднань у статутну діяльність профспілок, їх організацій та об`єднань.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» держава забезпечує реалізацію права громадян на об`єднання у професійні спілки та додержання прав і інтересів профспілок.

Статтею 14 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено вимоги до статутних документів (статут/положення) профспілок.

Статтею 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено порядок легалізації профспілок, їх об`єднань.

Статтею 11 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з ями особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів.

Вказані норми надають право будь-якому громадянину України бути членом профспілки.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до заяви від 06.03.2018 року ОСОБА_1 просила прийняти її до профспілкового комітету Колесопрокатного цеха з відрахуванням 1 % від заробітної плати у якості членських взносів (т.1 а.с.30).

Відповідно до Службової записки № 04-4-50 від 28.10.2019 р. Голову профспілкового комітету ППО ПМГУ ПАТ «Інтерпайп НТЗ» було повідомлено про скорочення численності ц ТПЦ-4 та КПЦ з зазначенням кількості штатних одиниць, що вивільняються, що підлягають скороченню, категорії і кількості персонал, якого може торкнутись скорочення.

Відповідно до Постанови №9 від 14.01.2020 р. профсоюзний комітет ПОП ТМГПУ ПАО «НТЗ» права та повноваження щодо, зокрема, згода на розірвання трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України, передані профкому КПЦ.

Згідно подання № 12/522 від 10.07.2020 р. повідомлено Цеховий комітет КПЦ про розірвання трудового договору з ОСОБА_1 ..

Частиною 2 ст. 43 КЗпП України передбачено, що у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Згідно частини 1 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

Згідно заяви від 13.07.2020 р. ОСОБА_1 просила профспілковий комітет КПЦ розглянути питання її звільнення у зв`язку з скороченням штату без її присутності.

Позивачем надано до суду Уточнюючу заяву до профспілковий комітет КПЦ від 13.07.2020 р. з проханням розглядати питання її скорочення з її присутності (т.1 а.с.101). Разом з тим, суд критично ставиться до наданого документу, оскільки жодних доказів про направлення чи вручення його адресату 13.07.2020 р. чи пізніше ОСОБА_1 не надано.

Відповідно до виписки з протоколу № 37 засідання комісії цехкому КПЦ від 17.07.2020 р. надано згоду на звільнення ОСОБА_1 з посади машиніста крана металургійного виробництва КПЦ.

Відтак, в судовому засіданні встановлено, що позивач був звільнений із займаної посади з дотриманням порядку, передбаченого ст. 43 КЗпП України.

З урахуванням наведеного позовні вимоги ОСОБА_1 щодо скасування Наказу про звільнення № 489/К та поновлення на роботі задоволенню не підлягають.

Також, оскільки суд відмовляє в задоволенні вимоги позивача про поновлення на роботі, то також не підлягають задоволенню, як похідні, і вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З урахуванням наведеного, суд не надає оцінки наявним в матеріалах справи документах, щодо обрахування суми середнього заробітку Позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, , суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», третя особа: Первинна профспілкова організація «Вільна профспілка «Спартак» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Повне рішення складено 23 грудня 2021 року

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський