Справа № 311/4785/21
Провадження № 2/311/1390/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 грудня 2021 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Дудки Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2021 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, у якій позивач просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому належить на праві приватної власності житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори 16 квітня 1993 року. Разом з позивачем в будинку зареєстрована його племінниця ОСОБА_2 , 1974 р.н. З 2019 року відповідачка у будинку не проживає, не оплачує комунальні послуги, перешкод у користуванні житлом їй ніхто не чинив, скарг з цього приводу вона нікуди не писала, хоча і добровільно не бажає знятися з реєстрації. Позивач проживає у даному будинку та самостійно оплачує комунальні послуги, у зв`язку з чим йому не вистачає коштів для свого утримання (на одяг, на належне харчування, лікування), оскільки він не отримує заробітної плати та пенсії і не може оформити субсидію без надання відповідних довідок про майновий стан зареєстрованих членів сім`ї. Зазначені витрати позивач несе самостійно. Рішення по справі може вплинути на інтереси позивача, а саме на зменшення витрат щодо утримання будинку та отримання субсидії на оплату комунальних послуг, за якою позивач вимушений звернутись, так як йому не вистачає коштів на проживання. Крім того, реєстрація племінниці створює позивачу певні незручності, що пов`язані з вирішенням права на продаж житлового будинку. У зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

10 листопада 2021 року надіслано запит до Василівської міської ради Запорізької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

17 листопада 2021 року до суду надійшла відповідь на запит про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 18 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справи без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого про дату слухання відповідача (а.с.4).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання нез`явилася, за даними наданими Василівською міською радою Запорізької області відповідач повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином за адресою реєстрації, проте судові повістки не отримує, поштова кореспонденція повертається з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.25).

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівля-продажду 16 квітня 1993 року, посвідченого державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №464, про що свідчить реєстраційний напис на документі на право особистої власності від 28 квітня 1993 року (а.с.7-8).

Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.9-11).

Відповідно до довідки Василівської міської ради Запорізької області №3130 від 16 листопада 2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 02 березня 2002 року по теперішній час (а.с.22)

З акта обстеження фактичного проживання від 08 листопада 2021 року, складеного депутатом Василівської міської ради Запорізької області Палигою О.В., в присутності сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підпис яких засвідчено секретарем Василівської міської ради Запорізької області Матюх А., вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована, але фактично з 2019 року за вказаною адресою не проживає (а.с.14).

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України №475/97ВР від 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316,317,319,321 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За правилами ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (частина 1); член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2).

Разом з тим, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 є членом сім`ї позивача, зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , що належить позивачу, проте більше року без поважних причин не проживає за вказаною адресою, підстав для збереження за нею права користування жилим приміщення не встановлено, створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.383,391,405 ЦК України, ст.ст.150,156 ЖК УРСР, ст.ст.259,263-265,268,273,280-282,354,355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ), такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його переглядякщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення судуякщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О. Нікандрова