ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8445/21 Справа № 204/4429/19 Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Красвітної Т.П., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі - Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 липня 2021 року у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - Комунальний заклад «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Органу опіки та піклування Адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради, Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» про повернення дитини батькам, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2019 року Орган опіки та піклування Адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради звернувся до суду з позовною заявою в інтересах малолітнього ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якої посилався на те, що малолітній ОСОБА_3 з 01 грудня 2015 року перебуває на обліку в управлінні-службі, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах.

Підставою для взяття дитини на облік стало повідомлення з КЗ «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім.проф. М.Ф.Руднєва» ДОР» від 10 листопада 2015 року.

На момент взяття дитини на облік хлопчик мав прізвище « ОСОБА_1 », відомості про його батька було внесено згідно ч.1 ст.135 СК України.

26 березня 2016 року хлопчика доставлено до КЗ «ДДМКЛ № 2» ДОР» без супроводу матері, про що було складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку.

На підставі акту прийнято рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті ради від 22 квітня 2016 року № 65 «Про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР».

У травні 2016 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська було подано позовну заяву про позбавлення матері батьківських прав та стягнення аліментів.

У період судових розглядів біологічний батько дитини - ОСОБА_1 визнав батьківство відносно хлопчика відповідно до ст.126 СК України, у зв`язку з чим, у дитини змінилося прізвище: з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Після цього, ОСОБА_1 звернувся із заявою до УССД Чечелівського району про надання дозволу на відвідування дитини у будинку дитини.

12 квітня 2017 року Красногвардійський районний суд прийняв рішення про відмову в позбавленні ОСОБА_2 батьківських прав.

Однак, ані мати, ані батько із заявами до управління-служби та до КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» про повернення їм дитини, не зверталися.

При намаганні спеціалістів управління-служби у липні-серпні 2017 року потрапити на адресу: АДРЕСА_1 , з метою обстеження житлово-побутових умов для повернення дитини, двері ніхто не відчиняв, на залишені запрошення не реагував.

08 серпня 2017 року близько 11.30 години спеціалісту управління-служби спільно з представником центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді вдалося потрапити до помешкання батьків. Умови були виявлені вкрай незадовільні, батьки не виконали попередніх рекомендацій за період 2015-2017 р.р., а саме: квартира, як і раніше завалена величезними купами пакетів та мішків з макулатурою, пляшками/баклажками. Все це у сміттєвих баках збирають ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , через що у квартирі стоїть сморід, є таргани. Батьки займають окрему кімнату, з якої є вихід на лоджію. Проте, вона завалена непотребом та сміттям, а вікно та двері лоджії завішені темною ковдрою, через що у кімнаті суцільна темрява. На кухні багато брудного посуду із залишками зіпсованої їжі, цим брудним посудом заставлена вся підлога кухні. Готових страв та запасу продуктів у подружжя не було. Від обох батьків був стійкий алкогольний запах, батьки не влаштувалися на роботу, як обіцяли, тобто, не мали стабільного прибутку для утримання дитини. Батьки поводилися агресивно, чинили перешкоди у потраплянні до житла та його обстеження, суперечили комісії, мати виражалася нецензурною лайкою. У ході інспектування було виявлено, що ОСОБА_2 перебуває на великому терміні вагітності, але вона відразу почала це заперечувати. За сприянням УССД було негайно, не виходячи з їх квартири скоординовано роботу сімейного лікаря та гінеколога, після чого ОСОБА_2 зізналася, що вона свідомо не стала на облік до лікаря-гінеколога у жіночій консультації та не збирається цього робити. Так, підтвердилася її вагітність у 27 тижнів. У період цієї вагітності, як і попередньої, ОСОБА_2 зловживала алкогольними напоями.

Також, 08 серпня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були надані усні рекомендації для повернення дитини, а саме: приведення житла у належний санітарний стан, позбутися всіх пакетів/мішків зі сміттєзвалища, батькові влаштуватися на роботу та не зловживати алкоголем, матері не палити цигарки та не вживати алкоголь, виконувати рекомендації лікаря-гінеколога, забезпечити майбутню новонароджену дитину всім необхідним. Батьків було попереджено про запланований прихід комісії у жовтні 2017 року для виявлення позитивних змін.

14 жовтня 2017 року повторно здійснено вихід за вищевказаною адресою. Хоча вдома відповідачів не було (батько з`явився при закінченні обстеження), позитивні зміни не відбулися. Батько лаяв свою матір - ОСОБА_7 , 1955 року народження, за те, що вона відчинила комісії двері. Батько поводився з членами комісії агресивно, не бажав слухати рекомендації та вести конструктивний діалог.

14 листопада 2017 року знову було здійснено вихід до родини, але ОСОБА_1 до квартири заходити не дозволив. Назвав причину - небажання спілкуватися зі спеціалістами. Бесіда відбувалася на порозі квартири, йому були нагадані рекомендації.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 народила другу дитину - ОСОБА_8 , який з пологового будинку був переведений до відділення реанімації КЗ «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф.Руднєва» ДОР», з тих підстав, що народився з тяжкими вродженими вадами здоров`я. ІНФОРМАЦІЯ_3 дитина померла. Причина смерті: серцево-легенева недостатність, виражена паренхіматозна дистрофія. Двобічна пневмонія. Вроджена двобічна діафрагмальна кила.

Після отриманої інформації про смерть ОСОБА_9 , спеціалісти управління-служби знову намагалися обстежити житло та перевірити виконання раніше наданих рекомендацій, запросити батьків на чергове засідання комісії, але батьки знову чинили перешкоди у потраплянні до їх житла, не відчиняли двері, їм залишалися відповідні запрошення до УССД.

02 листопада 2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей вкотре заслуховувалося питання стану виконання батьками батьківських обов`язків, у тому числі виконання раніше наданих письмових рекомендацій для повернення дитини. На засідання з`явилися обидва батьки, проте, попередні рекомендації ними виконані не були. Батьки поводилися агресивно та були проти того, щоб комісія приходила обстежувати їх житло. Від матері було чутно посталкогольний запах, їм були зачитані та нагадані раніше надані письмові рекомендації та знову запрошено на чергове засідання у грудні 2018 року.

З січня 2019 року спеціалісти управління-служби неодноразово намагалися вийти на зв`язок з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , обстежити житло та перевірити виконання раніше наданих рекомендацій, запросити батьків на чергове засідання комісії, де буде вирішуватися подальша доля їх дитини. Але батьки знову чинили перешкоди у потраплянні до їх житла, не відчиняли двері, не реагували на запрошення до УССД та на комісію. Батьків усно було запрошено на засідання комісії 05 квітня 2019 року для доповіді по виконаним рекомендаціям, однак, на комісію ніхто не з`явився.

Останнє запрошення на комісію 14 червня 2019 року було надіслано рекомендованим листом, на дане засідання комісії ніхто з батьків не з`явився, про причини неявки не повідомляв, хоча мобільні телефони спеціалістів УССД їм відомі.

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття на користь закладу чи особи, куди її буде влаштовано;

- позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття на користь закладу чи особи, куди її буде влаштовано.

18 листопада 2019 року відповідачами було пред`явлено зустрічну позовну заяву до Органу опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» про повернення дитини батькам, в обґрунтування якої було зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22 квітня 2016 року Красногвардійською районною у місті Дніпропетровську радою було прийнято рішення за №65 про влаштування малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у КЗ «Дніпровський спеціалізованого будинок дитини» ДОР». Батьки не давали своєї згоди на це, але з того часу дитина додому не поверталася.

08 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнав своє батьківство відносно дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також позивачами за зустрічною позовною заявою було зазначено, що вони завжди бажали народження дитини, син проживав з ними й вони його утримували, піклувалися про нього, купували речі, ліки. В період знаходження дитини у лікарні та дитячому будинку вони провідували сина та купували все необхідне.

Позивачі постійно мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 зареєстрований в квартирі, власницею квартири є його мати. За вказаною адресою без реєстрації мешкає ОСОБА_2 , з якою ОСОБА_1 перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Квартира має три кімнати, вони з дитиною займають одну ізольовану кімнату. У квартирі є все необхідне, створені нормальні умови для життя дитини. Крім позивачів за зустрічним позовом у квартирі проживають матір та сестра позивача, які добре відносяться до дитини і бажають щоб дитину було повернуто в сім`ю.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року у задоволені позову Органу опіки та піклування про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав було відмовлено та після набрання рішенням законної сили, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 неодноразово зверталися до дитячого будинку, в якому перебуває дитина, з вимогами про повернення дитини в сім`ю, але їм фактично в цьому відмовляли.

З цього питання вони також зверталися до органу опіки та піклування, зокрема, ОСОБА_1 за рекомендаціями органу опіки та піклування пройшов обстеження у лікаря нарколога, який підтвердив, що він не страждає на алкоголізм та наркоманію, але їм все одно відмовляють у поверненні дитини.

У своїй зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також посилалися на те, що працюють без трудового договору, сім`ю утримують самостійно. ОСОБА_1 зовсім не вживає спиртних напоїв, ОСОБА_2 не зловживає спиртними напоями та вони не перебувають на обліку, як особи, які зловживають спиртними напоями.

У 2018 році позивачі зареєстрували дитину до ДНЗ в електронну чергу.

Посилаючись на те, що люблять свого сина і бажають, щоб він проживав разом з ними, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд повернути їм дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР».

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 липня 2021 року позовну заяву Органу опіки та піклування Адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задоволено частково.

Відібрано у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав й передано дитину Органу опіки та піклування Адміністрації Чечелівської районної у місті Дніпрі ради для подальшого влаштування.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по ј частині від усіх видів доходу платників аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, на користь закладу чи особи, куди його буде влаштовано, починаючи з 25 червня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Також вирішено питання розподілу судових витрат.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Органу опіки та піклування Адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради, КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» про повернення дитини батькам - залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування Адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав й стягнення аліментів та задовольнити їх зустрічні позовні вимоги щодо повернення дитини батькам у повному обсязі.

Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 (т.1,арк.с.19).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф.Руднєва» ДОР» від 10 листопада 2015 року, повідомлено про дитину: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Діагноз дитини: затримка внутрішньоутробного розвитку по гіпотрофічному типу. Алкогольна фетопатія. Перинатальнегіпоксичне ураження центральної нервової системи, гострий період, синдром зниженої нервово-рефлекторної збудженості. Неонатальна жовтяниця.

Дитина поступила 26 жовтня 2015 року з пологового будинку КЗ «ДСКМЦМД ім. проф. М.Ф. Руднєва» ДОР» у відділення для недоношених новонароджених дітей. За час перебування дитини у відділенні, мати відвідувала сина двічі в стані алкогольного сп`яніння та зчиняла скандали з погрозами, що покине дитину. Лікарськими засобами не забезпечувала, предметами догляду в мінімальній кількості (т.1, арк.с.6).

Відповідно до Наказу Управління-служби у справах дітей Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради від 01 грудня 2015 року № 71, дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , взято на облік дітей, які виховуються в сім`ях, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (т.1, арк.с.10).

Відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 26 березня 2016 року, знайдена дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, арк.с.11).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради від 22 квітня 2016 року № 65, вирішено влаштувати малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» (т.1, арк.с.12).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, внесено зміни до рішення виконавчого комітету Чечелівської районної у місті ради від 22 квітня 2016 року № 65 «Про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР», а саме: в усіх випадках та відмінках прізвище « ОСОБА_1 » змінити прізвищем « ОСОБА_1 » у відповідних відмінках (т.1, арк.с.21).

Відповідно до наказу Управління-служби у справах дітей Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі Ради від 23 березня 2018 року № 02, внесено зміни до наказу № 71 від 01 грудня 2015 року «Про взяття на облік малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: у всіх випадках прізвище « ОСОБА_1 » замінити прізвищем « ОСОБА_1 » у відповідних відмінках (т.1, арк.с.22).

Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року в задоволенні позовної заяви Органу опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - відмовлено (т.1, арк.с.13-15).

04 травня 2017 року та 30 червня 2017 року спеціалістами УССД складено Акти про відвідування ОСОБА_2 і ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відвідування члени сім`ї були відсутні, залишено запрошення до УССД (т.1, арк.с.23,24).

Відповідно до Акту виходу за адресою: АДРЕСА_1 від 14 листопада 2017 року обстежити умови проживання кімнати, у якій мешкають ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не вдалося, через те, що ОСОБА_1 не дозволив комісії потрапити до кімнати, при спілкування виявляв агресію (т.1, арк.с.29).

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 08 серпня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , житлово-побутові умови за адресою: АДРЕСА_1 - незадовільні, позитивних змін не виявлено. Батьки мають низький батьківський потенціал, не в повному обсязі усвідомлюють свої батьківські обов`язки, наслідки їх невиконання, не намагаються поліпшувати житлово-побутові умови для повернення дитини. Дитина залишається на обліку в УССД, ЦСССДМ, та продовжує перебувати в будинку дитини (т.1, арк.с.25).

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 24 жовтня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , житлово-побутові умови за адресою: АДРЕСА_1 - незадовільні, позитивних змін не виявлено. Батьки мають низький батьківський потенціал, не в повному обсязі усвідомлюють свої батьківські обов`язки, наслідки їх невиконання, не намагаються поліпшувати житлово-побутові умови для повернення дитини. Дитина залишається на обліку в УССД, та продовжує перебувати в будинку дитини (т.1, арк.с.28).

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 10 вересня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , житлово-побутові умови за зазначеною адресою - незадовільні, позитивних змін не виявлено. Батьки мають низький батьківський потенціал, не в повному обсязі усвідомлюють свої батьківські обов`язки, наслідки їх невиконання, не намагаються поліпшувати житлово-побутові умови для повернення дитини. Дитина залишається на обліку в УССД, та продовжує перебувати в будинку дитини (т.1, арк.с.47).

Відповідно до Акту виходу за адресою: АДРЕСА_1 , від 14 березня 2019 року, ОСОБА_12 з 14 квітня 2016 року перебуває у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» на повному державному забезпеченні. Розмова відбулася з матір`ю дитини, ОСОБА_2 на порозі квартири. Мати мала неохайний вигляд, на обличчі численні подряпини, від неї було чути пост алкогольний запах. Пояснила, що комісію у кімнату впустити не в змозі, тому що не прибрано. Під час спілкування з ОСОБА_2 до під`їзду зайшов ОСОБА_1 , з членами комісії поводився агресивно, від нього було чути пост алкогольний запах. Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_2 ігнорує рекомендації спеціалістів управління-служби у справах дітей, центру соціальних служб для сім`ї, дітей, молоді та перешкоджає комісії в обстеженні житлово-побутових умов кімнати; не зацікавлена у поверненні дитини в сім`ю (т.1, арк.с.51).

Відповідно до інформації Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті Ради від 04 березня 2020 року №152, фахівцями центру проведено бесіду з батьком дитини - ОСОБА_1 . Батько не допустив фахівців для складання оцінки потреб. Відмовився надавати будь-яку інформацію. За період відібрання дитини в сім`ї нічого не змінилося (т.1, арк.с.180).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7» від 15 серпня 2017 року № 1578 ОСОБА_2 , 1980 року народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (без прописки), викликана сімейним лікарем Шевченко В.В. 08 серпня 2017 року на прийом для постановки на облік у зв`язку з вагітністю. Пацієнтка зловживає алкоголем багато років. Спільно проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_1 , 1987 року народження, мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з квітня 2016 року вилучений з сім`ї і тимчасово перебуває на повному державному забезпеченні в будинку дитини, питання про його повернення на сьогодні не вирішено. Пацієнтка з`явилася на амбулаторний прийом 09 серпня 2017 для огляду, проходження обстеження і постановки на облік. З 09 серпня 2017 року перебуває на обліку у лікаря акушера-гінеколога Малової Б.Е . Діагноз: вагітність, 27 тижнів. З пацієнткою проведена профілактична бесіда (т.1, арк.с.27).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» від 03 березня 2018 року № 209/1-1-29, 27 лютого 2018 року малолітнього вихованця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийшли відвідувати мати - ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння та батько - ОСОБА_1 з запахом після вживання алкоголю. Батьки вели себе агресивно, неадекватно, мати ледь стояла на ногах. Черговий лікар не дозволив їм відвідувати сина, зробив зауваження щодо їхнього стану (т.1, арк.с.31).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» від 13 червня 2019 року № 438/1.1-29, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відвідували свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14 квітня 2016 року по 27 лютого 2018 року, ніякої допомоги не надавали. З 28 лютого 2018 року по цей час батьки дитину не відвідують, не цікавляться станом його здоров`я ні письмово, ні по телефону, не виявляють до сина батьківської турботи та піклування. Причина відсутності батьків невідома. Важливо зазначити, що декілька разів мати приходила відвідувати свою дитину у стані алкогольного сп`яніння, а батько - з запахом після вживання алкоголю (т.1, арк.с.46).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» від 15 листопада 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно відвідують свого малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніякої допомоги не надавали. Останній раз батьки відвідували дитину - 21 жовтня 2018 року . Декілька разів мати приходила відвідувати дитину у стані алкогольного сп`яніння, а батько - з запахом після вживання алкоголю (т.1, арк.с.49).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» від 12 лютого 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 постійно відвідують свого малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 один раз на місяць, ніякої допомоги не надавали. Останній раз батьки відвідували дитину - 31 січня 2019 року . Декілька разів мати та батько відвідували сина з запахом після вживання алкоголю (т.1, арк.с.50).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» від 27 травня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно відвідують свого малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один раз на місяць, ніякої допомоги не надавали. Останній раз батьки відвідували дитину - ІНФОРМАЦІЯ_8 . Декілька разів мати та батько відвідували сина з запахом після вживання алкоголю (т.1, арк.с.56).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 25 липня 2018 року, серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_15 (т.1, арк.с.33).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований медичний клінічний центр матері та дитини ім. Проф. М.Ф.Руднєва» ДОР» від 25 червня 2018 року, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , переведений із пологового будинку центру 09 грудня 2017 року до відділення реанімації новонароджених з діагнозом: вроджена вада розвитку - двустороння істинна діафрагмальна кила, СПО, Аутопластика купола діафрагми справа, та аутопластика зліва. Ускладнення: двостороння пневмонія, гнійний трахеобронхіт, ДН 111. Супутній діагноз: Перинатальнегіпоксичне враження ЦНС. СПО 13 березня 2018 року, 21 березня 2018 року, накладання трахеостоми.

ІНФОРМАЦІЯ_3 дитина померла, стан був весь час тяжким із-за дихальних розладів ІІІ ступені, киснево-залежний, на ШВЛ до 28 лютого 2018 року залежний від параметрів, симптом низького серцевого викиду, гіперзбудливий, затяжне запалення легенів.

У мами алкоголізм, крипто генна епілепсія, в терміні гістації в 35 тижнів під час вагітності порушення маточно-плацентарного кровообігу, тяжкого акушерсько-соматичного захворювання. Народився з вагою 1600. Приймала антиконвульсанти по поводу епілепсії.

Причина смерті: Серцево-легенева недостатність, виражена паренхіматозна дистрофія. Двобічна пневмонія. Вроджена двобічна діафрагмальна кила.

Батьки дитини відвідували постійно відділення реанімації, цікавились його життям, здоров`ям.

08 лютого 2018 року батьком ОСОБА_17 надана інформована згода на проведення маніпуляцій та оперативних втручань його дитині (т.1, арк.с.32).

30 липня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 запрошені на засідання комісії з питань захисту прав дітей, та вручено рекомендації служби ОСОБА_1 (т.1, арк.с.34,35, 36).

Відповідно до витягу з протоколу № 15 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкому Чечелівської районної у місті ради від 07 вересня 2018 року, ухвалено направити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на стаціонарне обстеження та лікування до КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» та виконувати надані в письмовому вигляді рекомендації управління - служби у справах дітей (т.1, арк.с.37).

04 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подано на реєстрацію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дошкільний заклад освіти (т.1, арк.с.44, 99, 100).

Відповідно до довідки про звільнення ДНП № 25959 від 22 травня 2014 року, 15 лютого 2010 року ОСОБА_2 засуджена вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України її звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки. Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 18 серпня 2010 року іспитовий строк скасовано, ОСОБА_2 направлена для відбування покарання на строк 4 роки. 22 травня 2014 року ОСОБА_2 звільнена з установи Державної кримінально - виконавчої служби відповідно до постанови Заводського районного суду м.Дніпродзержинська на підставі ст. 7 ЗУ «Про амністію» (т.1, арк.с.9).

Відповідно до довідки КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» від 01 серпня 2019 року № 4836 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря нарколога не знаходиться (т.1,арк.с.43,103,104).

Відповідно до відповіді Чечелівського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 16 жовтня 2019 року, згідно бази ІП НП «ЦУНАМІ» відомості про притягнення до адміністративної відповідальності у 2018 році ОСОБА_2 , 1986 року народження, не виявлено (т.1, арк.с.115).

Відповідно до повідомлення Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11 грудня 2019 року, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом 2019 року працівниками Управління патрульної поліції були складені протоколи про адміністраивне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП від 10 червня 2019 року, ч. 2 ст. 178 КУпАП від 28 вересня 2019 року (т.1, арк.с.158).

Відповідно до інформації КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» від 27 січня 2020 року за № 853/1.1.-29, 18 березня 2020 року № 976/1.1.-29, батьки відвідували дитину 17 січня 2020 року та ІНФОРМАЦІЯ_10 . Батьки дитину не забезпечують (т.1, арк.с.167, 179)

Відповідно до довідки ОСББ «Уральська 17» ОСОБА_1 перебуває на посаді двірника (т.1, арк.с.221).

Відповідно до характеристики ОСОБА_1 , виданої ОСББ «Уральська 17», ОСОБА_1 перебуває на посаді двірника. За місцем мешкання ОСОБА_1 характеризується, як спокійна, ввічлива, врівноважена та працьовита людина. З сусідами увічливий, підтримує добрі стосунки. Свої функціональні обов`язки на посаді двірника в ОСББ «Уральська 17» виконує добре та в повному обсязі. Алкогольні напої та наркотичні засоби не вживає (т.1, арк. 233).

Відповідно до інформації Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 21 травня 2020 року № 658, згідно даних пошукової системи АСВП, номенклатурної справи «Алфавітний покажчик до виконавчих документів», «Журнал обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю» станом на 21 травня 2020 року на виконанні у відділі проваджень стосовно ОСОБА_2 , не перебуває (т.1, арк.с.223).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, разом з тим, оскільки, залишення дитини з батьками в даному випадку є небезпечним для її здоров`я і морального виховання, що згідно ст.ст.170, 164, ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України є підставою для відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав, тому, з урахуванням інтересів дитини, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог Органу опіки та піклування Адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради, зокрема, щодо наявності підстав для відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів, при цьому, відмовив у задоволенні зустрічної позовної заяви про повернення дитини батькам у зв`язку з доведеністю первісних позовних вимог.

В своїй скарзі апелянти посилаються на те, що, постановляючи рішення про відібрання дитини від обох батьків, судом першої інстанції не було враховано, що такі підстави відсутні, адже, вони не ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків та ними створені нормальні умови для життя дитини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянтів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 23-1 ЗУ «Про охорону дитинства» усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

Суб`єкти соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю в процесі своєї професійної діяльності здійснюють заходи з виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, надають їм комплекс послуг у межах повноважень, визначених законодавством, інформують інших суб`єктів, органи опіки та піклування в разі необхідності здійснення комплексних заходів щодо захисту прав та інтересів дитини та надання підтримки батькам чи притягнення їх до відповідальності.

У разі якщо у зв`язку із складними життєвими обставинами дитина тимчасово не проживає чи не може проживати із своїми батьками, іншими законними представниками, її утримання та виховання можуть здійснювати родичі, сім`я патронатного вихователя, центри соціально-психологічної реабілітації дітей, притулки для дітей служб у справах дітей, інші установи для дітей (незалежно від форми власності та підпорядкування), в яких створені належні умови для проживання, виховання, навчання та реабілітації дитини відповідно до її потреб.

Уповноважені органи, що здійснюють соціальну роботу з сім`ями, дітьми та молоддю, зобов`язані в максимально короткий термін запропонувати сім`ї дитини комплекс послуг, спрямованих на мінімізацію чи повне подолання складних життєвих обставин, та сприяти поверненню дитини до батьків, інших законних представників.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Тобто, у цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

При цьому, судам акцентовано увагу на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходу впливу.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України передбачено можливість суду не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з`являлися у кожне судове засідання суду першої інстанції, заперечували проти задоволення позовних вимог, звернулися з зустрічним позовом про повернення дитини, мотивуючи його тим, що люблять свою дитину, постійно її відвідують у дитячому закладі, бажають жити разом з дитиною та виховувати її, однак, на підтвердження обставин щодо задоволення вимоги про повернення дитини позивачі надали суду лише роздруківку з сайту, з якої встановлено, що 04 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подано на реєстрацію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дошкільний заклад освіти (арк.с.44, 99, 100) та сертифікат, що ОСОБА_1 на обліку у лікаря нарколога не перебуває (арк.с.131).

Судом першої інстанції було встановлено, що дійсно, під час перебування хлопчика у будинку дитини апелянти періодично навідують сина, зверталися з заявами до адміністрації будинку дитини про його повернення, водночас, ОСОБА_3 перебуває на повному державному забезпеченні, на даний час дитина потребує медико-педагогічної та медико-санітарної корекції, а відповідачами не було надано суду будь-яких належних доказів, що вони приймають участь у матеріальному забезпеченні дитини, її лікуванні, а також не надано доказів, що батьки мають намір виховувати дитину у сім`ї, забезпечивши їй при цьому достатні та належні умови для виховання і розвитку. Крім того, батьки не надали належних доказів, що мають достойні та гідні умови для проживання та розвитку дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 й ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 від 21 червня 2019 № 581, виходячи з інтересів дитини та враховуючи те, що поведінка ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є винною, вони злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини та не намагаються повернути хлопчика у сім`ю, орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.1, арк.с.3).

Так, дослідивши зазначений висновок, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно було встановлено, зокрема, що висновок органу опіки та піклування обґрунтований лише тим, що малолітня дитина - ОСОБА_3 з 14 квітня 2016 року тимчасово перебуває на повному державному забезпеченні у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР», при цьому, батьки дитину періодично відвідують. Також вказаний висновок обґрунтовано відсутністю позитивних змін у родині на протязі 2015 - 2019 років й відсутністю дієвих кроків з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо повернення дитини, що на думку органу опіки та піклування свідчить про злісне ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків, а також про те, що дитина їм не потрібна. Крім того, зазначено, що батьки не усвідомлюють свої батьківські обов`язки та наслідки їх невиконання, не створили належних житлово-побутових умов для повернення сина з будинку дитини, байдуже ставляться до його майбутнього. Батьки зловживають алкогольними напоями, ведуть сумнівний спосіб життя, не працюють. Виходячи з інтересів дитини та враховуючи, що поведінка ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є винною, вони злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, не намагаються повернути його у сім`ю, тому орган опіки та піклування вважав за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно дитини.

Проте, крім цього, матеріали справи не містять доказів того, що у відповідачів закріпилася стійка поведінка щодо невиконання обов`язків по вихованню дитини, а зазначені вище обставини свідчать про відсутність ознак абсолютного нехтування відповідачами та їх повного самоусунення від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина, наявність яких могла би бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановлені в судовому засіданні обставини у своїй сукупності об`єктивно свідчать про неналежне виконання відповідачами батьківських обов`язків, а також відсутність на даному етапі у батьків бажання налагодження достойних умов для життя й розвитку дитини, забезпечення її належним вихованням, а тому батькам не можна на даному етапі повернути дитину, з наступних підстав.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

За змістом ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування. Проте, та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.

Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок.

Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18 вересня 2019 року по справі №464/7647/17.

Згідно актів обстеження умов проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах даної справи, вбачається, що умови для проживання в квартирі для дитини не створені, при цьому, батькам неодноразово органом опіки та піклування надавалися рекомендації щодо налагодження їх способу життя та побуту, влаштування на роботу, приведення житла у належний санітарний стан, залишення шкідливих звичок, зокрема, вживання алкоголю, паління, у тому числі в квартирі, однак, апелянтами не було надано ні до суду першої, ні до апеляційної інстанції, доказів на виконання наданих їм рекомендацій в повному обсязі або їх частини.

При цьому, встановлено, що мати дитини офіційно не працює, а будь - яких доказів щодо можливості батьків матеріального забезпечення дитини у разі проживання сина з ними не надано. Доказів щодо налагодження або створення належних побутових умов для життя й виховання дитини на час ухвалення рішення судом першої інстанції відповідачами теж не було надано.

Вищевказане свідчить, що повернення малолітнього ОСОБА_3 має фактично відбутися в середовище в якому він перебував, а це нівелює всі зміни та досягнення, які мали місце в його житті за час перебування в КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР», тобто, за відсутності змін у житті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вказаних вище, залишення дитини разом з ними є небезпечним для її здоров`я та виховання.

Зважаючи на викладене, та враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що залишення дитини з батьками є небезпечним для її здоров`я і морального виховання, що, згідно ст.ст.170, 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України, є підставою для відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав та найбільше відповідає інтересам малолітнього ОСОБА_3 в даному випадку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції, при застосуванні такої норми закону, як відібрання, відповідно до положень ст. 170 Сімейного Кодексу України, дитини у відповідачів та її перебування у закладі, визначеному органом опіки та піклування, роз`яснено, що відібрання дитини без позбавлення батьківських прав не перешкоджає ОСОБА_2 й ОСОБА_1 звернутися із заявою про повернення їм ОСОБА_3 , якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню сина.

У зв`язку з цим, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, оскільки, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, вони не звільняються від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 перебуває у відповідному закладі Органу опіки та піклування і не перебуває на утриманні його батьків, із кожного з них підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову та до досягнення хлопчиком повноліття.

Таким чином, встановивши зазначені обставини, колегія суддів, з урахуванням найкращих інтересів дитини, вважає правильними та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні зустрічної позовної заяви про повернення дитини батькам та часткового задоволення позовних вимог позивача за первісним позовом, оскільки, доказами, що містяться у матеріалах даної цивільної справи, у тому числі показами свідків у судовому засіданні районного суду, підтверджено наявність правових підстав для відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення з них аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: Т.П. Красвітна

М.Ю. Петешенкова