Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1252/19
Провадження № 2-з/553/109/2021
У Х В А Л А

Іменем України

21.12.2021м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Новак Ю.Д., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 61552088, що здійснюється на підставі виконавчого листа № 553/1252/19 від 15.11.2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2019 року позов Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованість у сумі 117466 грн. та судовий збір у сумі 1921 грн., а разом 119 387 грн.

24.01.2020 р. представником позивача отримано виконавчий лист на виконання заочного рішення суду від 15.10.2019 року, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення.

17 грудня 2021 відповідачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2019 року.

Одночасно з заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2019 року відповідачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом.

Зі змісту заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом вбачається, що відповідач просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 61552088, що здійснюється на підставі виконавчого листа № 553/1252/19 від 15.11.2019 року, виданого Ленінським районним судом м. Полтави на виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15.10.2019 року у справі № 553/1252/19 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» 117466 грн. та судового збору у сумі 1921 грн., а разом 119 387 грн., при цьому посилається на ст. 149 ЦПК України.

Вивчивши матеріали заяви про зупинення стягнення за виконавчим документом та додані до неї матеріали, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під забезпеченням позову розуміють застосування судом заходів для створення можливості виконання рішення суду у майбутньому, якщо не вжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що судовий розгляд, яким справа вирішується по суті, закінчується ухваленням рішення суду іменем України. Інші випадки закінчення розгляду справи (зокрема, закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду) оформляються постановленням ухвали.

Оскільки розгляд справи № 553/1952/19 судом закінчився, спір по суті вирішений ухваленням рішення суду, відсутні підстави для забезпечення позову відповідно до ст. 149 ЦПК України.

Судом встановлено, що заяву про перегляд заочного рішення та заяву про забезпечення позову подано відповідачем по справі.

Главою 11 ЦПК України регламентується заочний розгляд справи.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заявником ставиться питання про забезпечення заяви про перегляд заочного рішення шляхом зупинення виконавчого провадження за ухваленим заочним рішенням.

Разом з тим, діючим Цивільно-процесуальним кодексом України не існує процедури забезпечення заяви на стадії перегляду заочного рішення.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Станом на 21.12.2021 питання про перегляд заочного рішення суду не вирішено, заочне рішення не скасоване, а тому відсутні підстави вважати, що проведення виконавчих дій по виконанню заочного рішення не відповідає вимогам закону.

При цьому у п. 15 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року зазначається, що при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не має права вживати заходів забезпечення скарги (аналогічно до забезпечення позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 4 ч. 1ст. 37 Закону України від 21.04.99 р. № 606 «Про виконавче провадження»).

Крім цього відповідно до п. 6 ч.1 ст.150 ЦПК України такий вид забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, вживається в тому разі, якщо боржник оскаржує в судовому порядку цей виконавчий документ.

З наданих заявником документів не вбачається, що вона оскаржує в судовому порядку виконавчий документ, який виданий на виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2019 року.

З огляду на зазначену заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом на підставі ст. 149-150 ЦПК України позбавлена юридичного обґрунтування та не може бути задоволено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, оскільки на стадії виконання рішення чинним ЦПК України передбачено вжиття заходів, передбачених статтею 150 ЦПК України лише за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, з метою забезпечення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 259-261 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. Д. Новак