НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 серпня 2021 рокуСправа № 322/498/21

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Губанова Р.О.,

секретар судового засідання Блажко О.П.,

за участю: позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки - адвоката Крамаренка А.А.,

представника третьої особи Денисенко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Новомиколаївської селищної ради, який виконує функції органу опіки та піклування

про припинення дії договору оренди земельної ділянки і додаткової угоди до цього договору, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

встановив

короткий зміст позовних вимог і рух справи:

до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений цивільний позов (який в подальшому було уточнено), в якому позивачка просить суд:

припинити дію договору оренди земельної ділянки від 1 квітня 2010 року укладений між її ( ОСОБА_1 ) матір`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , сільськогосподарського призначення площею 13,7924 гектари, кадастровий номер №:09:018:0002 терміном на 7 років, зареєстрований в ЗРФ ДП «Центр ДКЗ» про, що Державному реєстрі вчинено запис від 11 жовтня 2010 року за №62 і додаткової угоди від 27 вересня 2016 року до зазначеного договору оренди шляхом їх розірвання;

витребувати земельну ділянку площею 13,7924 гектари розташованої на території Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області кадастровий №:09:018:0002 з чужого незаконного володіння, а саме у ОСОБА_2 неповнолітньої ОСОБА_3 (в резолютивній частині позовної заяви помилково вказано ОСОБА_6 діючої в інтересах останньої;

відшкодувати з відповідачки на користь позивачки сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила таке.

1 квітня 2010 року між її ( ОСОБА_1 ) матір`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 13,7924 га, кадастровий номер №:09:018:0002 терміном на 7 років.

Договір було зареєстровано у ЗРФ ДП «Центр ДЗК» про, що у Державному реєстрі вчинено запис від 11 жовтня 2010 року за №62.

Таким чином термін дії договору оренди спливав 11 жовтня 2017 року.

В подальшому між ОСОБА_5 і її матір`ю 27 вересня 2016 року начебто укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 01.04.2010 згідно якої строк дії договору продовжено ще на 7 років, тобто до 1 січня 2024 року.

7 травня 2018 року ОСОБА_5 у приватного нотаріуса Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області Моргунової Н.О. склав заповіт, яким заповідав все своє майно після смерті своїй неповнолітній донці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

Неповнолітня донька ОСОБА_3 11 лютого 2019 року у приватного нотаріуса Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області Моргунової Н.О. отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_4 .

11 вересня 2020 року ОСОБА_1 у державного нотаріуса Шостої Запорізької нотаріальної контори отримала свідоцтва на право на спадщину на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 13,7924 гектари, яка перебувала в обробці сім`ї відповідачів по справі.

Відповідно до п.41 договору оренди землі від 1 квітня 2010 року укладеному між мамою позивачки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вбачається, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендар не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішення суду, переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Позивачка вважає, що неповнолітня ОСОБА_3 , вступила в спадщину, але успадкувати додаткову угоду до договору-оренди землі остання не може, і не може виконувати зобов`язаний, а саме виконувати умови додаткової угоди до договору оренди землі, обробляти земельну ділянку, збирати врожай, сплачувати оренду плату. Мати неповнолітньої ОСОБА_2 не уповноважена ніяким чином виконувати умови додаткової угоди до договору оренди землі, так як не є стороною договору. Таким чином, додаткова угода після смерті орендаря та орендодавця фактично припинила свою дію.

Виходячи з наведеного, посилаючись на норми ст.ст.31, 608, 781, 1219 ЦК України і ст.175 ЦПК України та умовами укладеного договору, позивачка просила задовольнити позов.

Ухвалою судді від 04.06.2021, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який діє в інтересах неповнолітньої, було відкрито провадження у справі, встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив і заперечень та вирішено провести розгляд справи у порядку позовного провадження.

Представником відповідачки адвокатом Крамаренком А.А. подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого випливає, що право на оренду земельної ділянки може передаватися у спадщину, ОСОБА_3 прийняла спадщину, після померлого батька ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також вона не відмовлялася від права на оренду земельної ділянки. Окрім цього, акцентувалася увага на тому, що в позові позивачка зазначала, що позов заявляє до ОСОБА_2 (діючої в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ), але позивачка не надала жодного обґрунтування щодо того, чому заявляє позов саме до ОСОБА_2 , коли остання не приймала спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_5 . Вказує, що позивачка просила витребувати земельну ділянку з чужого незаконного володіння, саме у матері неповнолітньої ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 . З огляду на вказане представник відповідачки просить позов залишити без задоволення.

Позивачкою і її представником відповіді на відзив не надано.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав вказаних у позові. Крім цього зазначила що її мати не підписувала додаткову угоду.

Представник відповідачки ОСОБА_7 заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову з підстав вказаних ним у відзиві.

Представник третьої особи просила відмовити у задоволенні позову.

Фактичні обставини встановлені судом,

мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:

1 квітня 2010 року між ОСОБА_4 (орендодавець) і ОСОБА_5 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 13,7924 гектари, кадастровий номер №:09:018:0002 терміном на 7 років, зареєстрований в ЗРФ ДП «Центр ДКЗ» про що Державному реєстрі вчинено запис від 11 жовтня 2010 року за №62

27 вересня 2016 року між ОСОБА_4 (орендодавець) і ОСОБА_5 (орендар) було укладено угоду до договору оренди земельної ділянки зареєстрованого 11 жовтня 2010 р. за номером 62, внесено зміни до п.8 договору, викладено його в новій редакції, а саме «Договір оренди укладено строком на 14 (шістнадцять) років до 1 січня 2024 року з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 15 (п`ятнадцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про 24.10.2016, запис №17118553.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12 липня 2018 року Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Згідно з ч.1 ст.2, ч.1 ст.4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Згідно з ч. 1ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).

Згідно зі ст.1, ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями ч.1 ст.781 ЦК України визначено, що договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату . Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про оренду землі», право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 Земельного кодексу України (в редакції закону, що діяв на момент укладання договору, його зміни і смерті ОСОБА_8 ) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам; право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом.

Главою 4 ЦК України визначені загальні положення про фізичну особу (цивільна правоздатність, обсяг цивільної правоздатності, цивільна дієздатність, часткова цивільна дієздатність особи яка не досягла чотирнадцяти років, неповна цивільна дієздатність особи у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років повна цивільна дієздатність), а ст.ст.46 і 47 ЦПК України містять положення щодо цивільної процесуально правоздатності і дієздатності.

Статтею 177 СК України визначено, що батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Якщо малолітня дитина може самостійно визначити свої потреби та інтереси, батездійснюють управління її майном, враховуючи такі потреби та інтереси.

Відповідно до ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки ; майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 4, 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Надані сторонами докази свідчать про те, що спадкоємцем усього майна і матеріальних прав померлого ОСОБА_5 , який був орендарем земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 13,7924 гектари, кадастровий номер №:09:018:0002 є його неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не відмовлялася від прийняття спадщини (що підтверджується копією спадкової справи після смерті ОСОБА_5 ).

Суд не може в повній мірі погодитися з доводами представника відповідачки в контексті неналежного відповідача, оскільки ОСОБА_3 на момент прийняття спадщини була малолітньою, а на момент подачі позову є неповнолітньою, тобто була і є особою, яка має цивільну і цивільну процесуальну правоздатність, однак не мала і не має повної цивільної і цивільної процесуальної дієздатності, тому з`явлення вимог у цій справі саме до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах доньки, і залучення у якості третьої особи органу опіки і піклування суд вважає допустимим. Вказівку в резолютивній частині позовної заяви про те що ОСОБА_2 діє в інтересах ОСОБА_3 , суд розцінює як механічну описку, оскільки і у вступній і в мотивувальній частині позовної заяви мова йде саме про неповнолітню ОСОБА_3 .

Поряд з цим, доводи позивачки про те, що 27.09.2016 начебто було укладено угоду до договору оренди землі від 01.04.2010 згідно якої строк дії договору продовжено ще на 7 років, тобто з 1 січня 2017 року до 1 січня 2024 року, тоді як насправді ця угода не укладалась і не підписувалась її матір`ю ОСОБА_4 , суд вважає необґрунтованими, оскільки позивачкою на підтвердження цих доводів не надано жодного доказу.

Доводи позивачки в контексті неможливості успадкувати право оренди на земельну ділянку малолітньою особою не ґрунтуються на вимогах Закону, адже випливають із помилкового ототожнення позивачкою понять «правоздатність і дієздатність». ОСОБА_3 будучі малолітньою успадкувала право оренди на земельну ділянку, і набула це право на підставі заповіту її батька ОСОБА_5 після його смерті і після подачі відповідної заяви нотаріусу її законним представником (матір`ю ОСОБА_2 ). В подальшому належне виконання умов договору фактично здійснювалось ОСОБА_2 як законним представником ОСОБА_3 .

Інших обставин, які б могли бути визнані підставами для припинення дії договору оренди земельної ділянки і угоди до цього договору, судом також не встановлено.

Вимоги про витребування вказаної земельної ділянки є похідними від первинних, отже є необґрунтованими і також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Новомиколаївської селищної ради, який виконує функції органу опіки та піклування про припинення дії договору оренди земельної ділянки і додаткової угоди до цього договору, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - відмовити повністю.

Реквізити учасників справи:

- позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

третя особа: Виконавчий комітет Новомиколаївської селищної ради, який виконує функції органу опіки та піклування, 70101, Запорізька область, Запорізький район, смт Новомиколаївка, вул. Українська, 34, ідентифікаційний код 20509622.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Повне судове рішення складено 09.09.2021.

Суддя Р.О. Губанов