Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі: головуючого судді - Решетова В. В.

секретар судового засідання Сушко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість спадкодавця ОСОБА_3 у розмірі 5121,30 грн. за кредитним договором б/н від 08.07.2013 року та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.07.2013 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 5300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Позивачем 12.02.2019 року була направлена претензія кредитора до Новотроїцької державної нотаріальної контори. 08.04.2019 року АТ КБ "Приватбанк" було отримано нотаріальну відповідь, що спадкоємцями померлого ОСОБА_3 , які звернулись із заявами про прийняття спадщини є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 03.07.2019 року позивачем було направлено лист-претензію спадкоємцям ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про повернення заборгованості померлого ОСОБА_3 , але ніяких дій не було виконано. Станом на день смерті позичальника перед банком заборгованість за кредитним договором б/н від 08.07.2013 року становить 5121,30 грн., що є заборгованістю за простроченим тілом кредиту. На підставі наведеного позивач просить суд позов задовольнити.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, разом з позовною заявою подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Зайцев М.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строків на звернення з заявою до нотаріуса та просив стягнути судові витрати на оплату правничої допомоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Зайцев К.М. в судовому засідання позовні вимоги не визнав, вказав, що ОСОБА_2 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , вона успадкувала спадщину після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 успадкувала спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується договором про поділ спадщини від 11.12.2020 року. Просив відмовити в задоволені позову.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору б/н від 08.04.2013 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 5300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.10.2015 року, актовий запис № 225 (а.с. 50).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 10-13), станом на день смерті позичальника його заборгованість перед позивачем становила 5121,30 гривень, яка складається з: 5121,30 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Позивачем 12.02.2019 року була направлена претензія кредитора до Новотроїцької державної нотаріальної контори та 28.02.2019 року за вих. №151 було отримано лист-відповідь завідуючої Новотроїцької державної нотаріальної контори Шиман Н.Л., про те, що спадкоємцями ОСОБА_3 є його донька ОСОБА_1 та мати ОСОБА_4 (а.с. 53).

03.07.2019 року позивачем було направлено лист-претензію спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про повернення заборгованості померлого ОСОБА_3 , але ніяких дій не було виконано (а.с. 54-55).

Згідно актового запису про смерть №108 від 21.04.2020 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 135).

Ухвалою від 20.01.2021 року до участі у справі замінено відповідача по справі ОСОБА_4 на її правонаступника ОСОБА_2 .

З спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що відповідно до договору про поділ спадщини від 11.12.2020 року ОСОБА_2 успадкувала земельну ділянку, яка належала на праві власності ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 успадкувала по Ѕ частки від двох земельних ділянок, які належали на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 отримав картку 08.07.2013 року за № 950334 термін дії якої до травня 2017 року, а строк дії договору пов`язується зі строком дії картки.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Згідно до ч.ч. 2,3 ст.1281 ЦК України (в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно п.п.2.1 п.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України 22 лютого 2012 року спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Відповідно вимог п.8.9 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом МЮ України 22 грудня 2010 року №3253/5, у журналі реєстрації вхідних документів підлягають реєстрації: заяви про прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів, повідомлення про накладення заборони відчуження нерухомого майна, повідомлення суду і слідчих органів про накладення арешту та інші, якщо вони надійшли поштою або подані нотаріусу кур`єром до дня вчинення нотаріальної дії, заяви батьків про надання згоди неповнолітній дитині на відчуження майна, заява одного з подружжя про згоду на розпорядження майном, заява від співвласника про відмову від переважного права купівлі частки в праві спільної часткової власності, заяви про скасування заповіту або довіреності тощо, незалежно від того, чи були вони подані нотаріусу особисто або повіреною особою, кур`єром, чи надійшли поштою.

Отже, виходячи із змісту ст. 1281 ЦК України та вищенаведених норм, які регулюють діяльність нотаріуса, - претензії кредитора визначені однією з підстав заведення нотаріусом спадкової справи, тому правомірним слід вважати, що законодавством допускаються два способи пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців: безпосередньо до спадкоємців; опосередковано, через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.

При цьому, за змістом цієї статті ЦК України не зобов`язує учасників спадкових правовідносин з`ясовувати наявність усіх боргів, які мав спадкоємець за життя, та всіх кредиторів, які мають право вимоги за такими боргами. Єдиним обов`язком правонаступника є повідомлення кредиторів спадкодавця про відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1281 ЦКУ), і лише якщо правонаступник знає про наявність таких кредиторів і має їхні координати.

Посилання в ст. 1281 ЦК України про необізнаність пред`явлення кредиторами претензій до спадкоємців не означає, що кредитори зобов`язані повідомляти спадкоємців про наявність вимог спадщини безпосередньо. Таке повідомлення може бути зроблено через нотаріальну контору, згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій.

Непред `явлення кредиторами у встановлені ст. 1281 ЦК України претензій погашає належні їм права вимоги, в той час як сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові ( ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року в справі № 6-33цс15. Верховний Суд України зазначив, що «оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців».

Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про смерть якого, позивач дізнався у лютому 2019 року, претензію кредитора до Новотроїцької державної нотаріальної контори позивач направив 12.02.2019 року, та просив повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 5121,30 грн.,тобто порушивши річний строк з моменту виникнення права вимоги, з огляду на те, що строк дії договору закінчився в останній день травня 2017 року.

До суду з позовом до відповідача позивач звернувся 23.12.2019 року, тобто після спливу річного строку позовної давності.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач жодними доказами не довів дотримання строків звернення з такими вимогами до суду.

Згідно з ч.1 ст.141 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову питання розподілу судових витрат сплачених позивачем не вирішується.

Представником позивача адвокатом Зайцевим М.П. заявлено вимогу про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 витрати на оплату правової допомоги сплаченою нею в сумі 3000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 12.02.2020 року /а.п. 75/, суд вважає, що у зв`язку з відмовою в позові таки вимоги представника відповідача підлягають до задоволення з урахування вимоги ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 16, 526, 527, 530, 608, 1050, 1054, 1282 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 128, 141, 224, 264, 265, 268, 273 - 274, 280 - 283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства КБ "Приватбанк", , адреса розташування: 01001, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 витрати на оплату правової допомоги у сумі 3000,00 (три тисячі) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Решетов