Справа № 456/4348/19
Провадження № 2/456/316/2021
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

22 лютого 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу №456/4348/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення аліментів, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що за судовим наказом Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.11.2017 року з позивача утримуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Крім того, за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі №456/3286/17 від 04.12.2017 з позивача утримуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на її утримання в розмірі 500,00 грн. до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, крім зазначеного, з позивача утримуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією виконавчого листа від 28.04.2011 та копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2011, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, до досягнення повноліття. Але, 30.08.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 09.08.2017 на стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розмірі 1/6 частини із всіх видів доходів щомісячно до закінчення дочкою навчання ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не більше як до досягнення нею 23-х років, про що стало відомо в жовтні місяці 2019 року. Відтак, враховуючи, що виконавчий лист пред`явлено до виконання через два роки після його видачі, то на даний час позивачу приходиться сплачувати заборгованість, за зазначеним вище виконавчим листом, що значно ускладнює його матеріальне становище. Відтак, з позивача на даний час стягуються аліменти, загалом 7/12 частин його заробітку, тобто 58,3 відсотків аліментів на утримання трьох дітей та 3,8 відсотка від заробітку на утримання відповідача, а в загальному 62,1 відсоток від заробітку, що перевищує встановлену законом частку. Зазначене підтверджується довідкою про утримання аліментів №114 від 06.11.2019, звітом про здійснені відрахування та виплати №115 від 06.11.2019, довідкою №116 від 06.11.2019. Отже за останній місяць позивач отримав на руки заробітну плату в розмірі 1800,00грн, що ставить існування позивача за межею бідності. Додатково зазначив, що на даний час отримувачі аліментів є в не рівних умовах, оскільки двоє дітей отримують по 1/6 частині, а одна дитина отримує 1/4 частину від заробітку. Зважаючи на наведене просив зменшити розмір аліментів, утримуваних за судовим наказом Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.11.2017 на користь ОСОБА_2 , на утримання ОСОБА_3 , до 1/6 частини заробітної плати щомісячно.

Позивач в судовому засадні позовні вимоги підтримав та просив постановити рішення яким зменшити розмір стягуваних аліментів, оскілки він немає можливості сплачувати їх у присудженому розмірі, крім того, в нього на даний час є інша сім?я, яка також потребує матеріального забезпечення.

Відповідач в судове засідання не з?явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє у задоволенні позову із наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.11.2017 року з ОСОБА_1 , присуджено до стягнення на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 26.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.11.2017р., вбачається, що з ОСОБА_1 , стягуються на користь ОСОБА_2 , аліменти на її утримання в розмірі 500 грн., починаючи з 26.10.21017 року і до досягнення доньокю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.04.2011р., вбачається, що з ОСОБА_1 , стягуються на користь ОСОБА_7 , аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини із всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17.03.2011р. та продовжувати до повноліття дітей чи зміни матеріального становища сторін.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2011р., відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, вбачається, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 16.05.2011р., по справі №2-1188 про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на користь ОСОБА_7 , в розмірі 1/3 частини.

Згідно виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.07.2017р., вбачається, що з ОСОБА_1 , стягуються на користь ОСОБА_10 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , в розмірі 1/6 частини із всіх видів доходів, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи стягнення з 18.05.2017р. і до закінчення дочкою навчання 30.06.2022 року, але не більше як до досягнення нею 23-х років.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.08.2019р., відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, вбачається, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 09.08.2017р., по справі №456/491/17 про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на користь ОСОБА_10 , на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , в розмірі 1/6 частини із всіх видів доходів, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи стягнення з 18.05.2017р. і до закінчення дочкою навчання 30.06.2022 року, але не більше як до досягнення нею 23-х років.

Згідно довідок №114 від 06.11.2019 про утримання аліментів, №115 від 06.11.2019 та №116 від 06.11.2019, вбачається, що виданих АТ «Українська залізниця» виробничої філії «Львівська залізниця» виробничого структурного підрозділу «Стрийська дистанція колії», вбачається, що з ОСОБА_1 , стягуються аліменти по трьом виконавчим листам ВП №28851254 від 24.11.2011р., в частці 1/6, ВП №59851479 від 13.03.2019р., в частці 1/6, ВП №55837188 від 21.02.2018р., в частці 1/4 та ВП55836959 від 21.02.2018р., в розмірі 500,00 грн., до досягнення донькою 3 річного віку.

Згідно свідоцтва про народження від 22.09.2017р., виданого виконавчим комітетом Любинцівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 22.09.2017р., вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 , народилась ОСОБА_3 , та батьками зазначено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів чи їх зміни, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини.

У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Як з`ясовано, розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання дитини на користь відповідача визначено судом у частці в розмірі 1/4, заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові, та в поясненнях під час судового розгляду, посилався на те, що його доходів при сплаті аліментів на утримання не вистачає для нормального його існування, однак позивач в судовому засіданні не підтвердив того, що починаючи з часу винесення рішення про стягнення аліментів і на час розгляду справи у нього значно матеріальний стан змінився в категоричну сторону.

Доказів знаходження його на обліку як безробітного ним не надано.

Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів до нижчої межі ніж визначено чинним законодавством України, суду надано не було.

Крім того, слід зазначити, що на час винесення рішення аліменти в сумі 500 грн.. на утримання дружини до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного віку вже не стягуються оскільки, ІНФОРМАЦІЯ_6 донька досягла трирічного віку.

Враховуючи на наведене, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, Закону України «Про охорону дитинства», Декларації прав дитини, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності і інших зобов?язань щодо сплати аліментів, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

Керуючись ст..7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 244, 245, 259, 263-268, 279 ЦПК України суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення аліментів відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Повний текст рішення суду виготовлений 25 лютого 2021р.

Суддя Р. Т. Шрамко