Пр.№2-з/756/497/21
У Х В А Л А

28 грудня 2021 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_4 , в якому просить стягнути 42 500 доларів США з ОСОБА_2 у рахунок погашення боргу за розпискою.

Позивач звернувся з заявою про забезпечення позову в даній справі шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , зобов`язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві накласти судовий арешт на нерухоме майно, що занаходиться за адресою6 АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії з нерухомим майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Учасники справи на розгляд заяви не викликались.

Судом встановлено, що предметом спору є стягнення боргу, тобто грошові кошти, які відповідач в добровільному порядку позивачу не повернув.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач не надав доказів щодо вартості нерухомого майна, на яке він просить накласти арешт, що позбавляє суд можливості з`ясувати питання про співмірність запропонованих ним заходів забезпечення позову позовним вимогам.

Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про намір відповідача відчужити належне їй нерухоме майно, що свідчило про утруднення виконання рішення.

Сам по собі факт наявності заборгованості за договором позики, а також наявність інших спорів щодо майна не свідчить про зворотнє.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Суддя А.М.Майбоженко