Справа № 661/1287/21
Провадження № 2/661/548/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Чирського Г.М.,

за участю секретаря судового засідання: Шевченко Ю.М.,

представника позивача - Ярової С.В.,

розглянувши цивільну справу у відкритому судовому засіданні (м. Нова Каховка), в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Ярової Світлани Вікторівни діючої в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Державного реєстратора відділу державної реєстрації виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області Франовської Ірини Василівни, третя особа: Новокаховська міська рада Херсонської області про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним та скасування державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и в :

Представник позивача - адвокат Ярова С.В. діюча в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з відповідною позовною заявою про визнання свідоцтва про право власності на житло від 05.11.2002 р., виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області на підставі розпорядження №337-к/11669 від 05.11.2002 р., що посвідчує право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , недійсним та скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області Франовською І.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 40906375 від 03.05.2018 р. та запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №25972759. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.11.2002 р. виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області на підставі розпорядження про приватизація житла за №337-к/1169 від 05.11.2002 р. на ім`я ОСОБА_4 та члену її сім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на житло, кв. АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.11.2017 р. ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк у п`ять років та один місяць , з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. 18.04.2018 р. відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі позивач, від оперуповноваженого Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області Басова Є.О. та юриста ОСОБА_5 , які приїхали в колонію до ОСОБА_2 на короткострокове побачення, дізнався, що вказана квартира, належна йому та його померлій матері на праві спільної сумісної власності, буде реалізована через аукціон та у них є покупець на вказану квартиру, тому вищевказані особи запропонували позивачу 10000,00 грн. за надання згоди на підписання довіреності, з метою переоформлення права власності на квартиру на іншу особу, які ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зарахували через поповнення мобільного телефону ОСОБА_2 , при цьому останній відмовився посвідчувати таку згоду. Пізніше, через відомості з Державного реєстру прав на нерухоме майно ОСОБА_8 дізнався, що квартира, яка належить йому на праві спільної сумісної власності, оформлена на праві приватної власності на ОСОБА_3 , про що державним реєстратором внесено відповідний запис про право власності. Наприкінці 2018 р. за вказаним фактом, ним подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої Херсонською місцевою прокуратурою Херсонської області внесено відомості до ЄРДР за №0000001 за правовою кваліфікацією ч.4 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування, яке наразі триває. Також, на підставі довіреності ОСОБА_2 від 16.01.2019 р. посвідченої начальником ДУ «Голопристанська ВК №7» Бугаєвим Г.М., ОСОБА_9 в інтересах позивача звернулась до державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку спірної квартири, що належала матері позивача ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено, оскільки власником спадкової квартири є ОСОБА_3 . Також на підставі ухвали суду від 20.01.2020 р. на вказану квартиру накладено арешт. Так, спірна квартира вибула із власності позивача у зв`язку з проведенням незаконної державної реєстрації на підставі підробленого свідоцтва про право власності на житло, виданого на ім`я ОСОБА_3 , що було спрямовано на незаконне заволодіння спірною квартирою доки невстановленими в ході слідства особами. У зв`язку з чим вказане свідоцтво на квартиру є недійсним, а похідна від нього реєстрація права власності, здійснена державним реєстратором в Державному реєстрі прав власності внаслідок недійсності правочину, підлягає скасуванню.

Представник позивача - адвокат Ярова С.В. у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала із наведених у ній підстав та просила суд, позовні вимоги задовольнити. В останньому судовому засіданні, просила справу розглядати у свою відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 , явка якого ухвалою суду 02.08.2021 р. визнана обов`язковою, у судове засідання не з`явився. 13.09.2021 р. подав до суду письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, оскільки не має змоги прибути до суду через те, що є інвалідом 1 групи, у зв`язку з чим погано пересувається. Також, зазначив про визнання позовних вимог, оскільки про спірну квартиру йому нічого не відомо, жодних дій пов`язаних з реєстрацією права власності на спірну квартиру він не вчиняв, жодних довіреності чи договорів, дозволів іншим особам з приводу перереєстрації спірної квартири нікому не надавав. З ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не знайомий.

Представник відповідача2 - Франовська І.В. у судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за своєї відсутності, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності та з приводу позовних вимог покладається на розсуд суду. З пояснень Новокаховської міської ради від 20.04.2021 р., наданих на адресу суду, вбачається, що розпорядженням міського голови про приватизацію житла від 05.11.2002 р. №337-к/1169 вирішено прохання наймача ОСОБА_4 про приватизацію квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 задоволено та передано їй у спільну сумісну власність. Дане розпорядження чинне, не скасовувалось, зміни до нього не вносились. На підставі вказаного розпорядження видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . Свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 комітетом Новокаховської міської ради не видавалось. На підставі зазначеного, позовні вимоги вважають обґрунтованими.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 04.11.2002 р. ОСОБА_4 звернулась із заявою до органу приватизації Новокаховської міської ради Херсонської області з заявою про оформлення у власність на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 , в порядку безоплатної передачі житла, згідно із ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». До вказаної заяви останньою додано: довідку про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ним приміщення, виданої Новокаховським житлово-комунальним підприємством «Комунсервіс» 30.09.2002 р., відповідно якої, в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 мешкають і мають право на житло на момент введення в дію ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_4 , 1953 р.н., яка зареєстрована у вказаній квартирі з 1971 р. та її син ОСОБА_2 , 1980 р.н., який зареєстрований в квартирі з 1980 р.; довідку за вих..№973 від 30.09.2002 р., видану архіваріусом Новокаховського міського суду щодо відсутності протягом 2001-2002 р. позовних заяв відносно квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

05.11.2002 р. виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області на підставі розпорядження про приватизація житла за №337-к/1169 від 05.11.2002 р. на ім`я ОСОБА_4 та члену її сім`ї ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на житло, кв. АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей відділу приватизації Новокаховської міської ради Херсонської області, внесених до Книги реєстрації квартир, однокімнатних будинків, що належать громадянам на праві приватної власності за період з 24.12.1997 р. по 18.11.2003 р., власником квартири АДРЕСА_1 рахується ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_4 , про що Новокаховським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області 12.12.2016 р. складено відповідний актовий запис про смерть №861, що вбачається з копії відповідного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Постановою державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори від 30.06.2020 р. Татаровською Н.С. за заявою ОСОБА_9 , яка діє на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 , останньому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналу або дублікату документів на вказану квартиру, що підтверджують право власності спадкодавця та на підставі того, що за даними Державного реєстру прав на нерухоме майно, власником вказаного майна є ОСОБА_12 .

При цьому, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, сформованої 27.01.2021 р., вбачається, що право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано 27.04.2018 р. державним реєстратор Франовською І.В. за ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.11.2002 р. Виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області. Крім того, на підставі ухвали суду №661/215/20 від 20.01.2020 р. внесено обтяження у виді арешту майна на вказану квартиру.

Відповідно до копії витягу з ЄРДР №0000001 від 04.01.2019 р. за правовою кваліфікацією ч.4 ст. 190 КК України, вбачається, що Херсонською місцевою прокуратурою Херсонської області 03.01.2019 р. отримано заяву засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відбуває покарання у ДУ «Північна ВК №90» (м. Херсон, вул. Некрасова, 234) про те, що невстановлені особи Новокаховського ВП ГУНП України в Херсонській області, шахрайським чином заволоділи квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить заявнику на праві власності. Орган досудового розслідування: Територіальне управління ДБР розташоване у місті Мелітополі.

За інформацією з Херсонської обласної прокуратури, наданої на запит суду, кримінальне провадження №0000001 від 04.01.2019 р. за правовою кваліфікацією ч.4 ст. 190 КК України перебуває у провадженні третього слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

З копії Довідки №12588/1 виданої КП «Каховське БТІ» від 16.05.2019 р., вбачається зазначення про те, що об`єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012 р. належав на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.11.2002 р. виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області на підставі розпорядження №337-к/11669 від 05.11.2002 р.

З копії свідоцтва про право власності на житло від 05.11.2002 р., виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області на підставі розпорядження №337-к/11669 від 05.11.2002 р. вбачається, що ОСОБА_3 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 .

Вказана копія свідоцтва не містить підпису уповноваженої особи та відповідної печатки уповноваженого органу, тобто не містить необхідних офіційному документу властивостей і атрибутів. Також, зазначене свідоцтво містить посилання на одне і теж саме розпорядження виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 05.11.2002 р. №337-к/11669, що зазначене і у свідоцтві про право власності на житло, видане на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Копія реєстраційної справи №107 на квартиру АДРЕСА_3 , отримана на підставі ухвали слідчого судді від 17.01.2020 р. під час тимчасового доступу та надана на запит суду з матеріалів кримінального провадження, містить опис реєстраційної справи, заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.04.2018 р. від імені ОСОБА_3 сформованої державним реєстратором Франовською І.В. та Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.05.2018 р. сформованим державним реєстратором Франовською І.В.

Також, на запит суду, Херсонською обласною прокуратурою надано на адресу суду документи з інвентаризаційної справи квартири АДРЕСА_1 , отриманої на підставі ухвали слідчого судді в порядку тимчасового доступу, а саме: копію довідки №12588/1 від 16.05.2019 р., копію свідоцтва про право власності на житло від 05.11.2002 р. на ім`я ОСОБА_3 , яке є ідентичним зазначеному вище та не містить підпису, печатки.

За встановлених судом обставин, виконавчим комітетом Новокаховської міської ради від 20.04.2021 р. свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 не видавалось, натомість розпорядженням міського голови про приватизацію житла від 05.11.2002 р. №337-к/1169 вирішено прохання наймача ОСОБА_4 про приватизацію квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 задоволено та передано їй у спільну сумісну власність. Дане розпорядження чинне, не скасовувалось, зміни до нього не вносились.

На підставі вказаного розпорядження видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

В даному випадку, ОСОБА_3 не мав правових підстав для набуття права власності на спірне нерухоме майно, оскільки воно перебувало у власності позивача та його померлої матері, на підставі відповідного свідоцтва про право власності, отриманого у законний спосіб від уповноваженого органу та не було відчужене або скасоване. Право власності, за положеннями ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Так, як вже зазначалось, підставою для реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 стало свідоцтво про право власності на квартиру від 05.11.2002 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абзац четвертий частини п`ятої статті 3 зазначеного Закону).

Згідно ч. 8 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього ж Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

П. 1 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Разом з тим державній реєстрації підлягає заявлене право, державна реєстрація якого здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, установлених законом, зокрема за заявою про державну реєстрацію прав, поданою особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

При цьому навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Як визначено в ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Згідно зі статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Для скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно має бути визнано недійсним та скасовано рішення органу, на підставі якого було видано вказане свідоцтво. Вказане кореспондується зі сталою практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 27 червня 2018 року № 925/797/17; від 05 лютого 2020 року № 904/750/19; від 06.05.2020 року у справі № 120/4617/18-а; від 27 травня 2020 року № 442/2771/17 (ЄДРСРУ № 89675420); від 16 вересня 2020 року № 278/657/18 (ЄДРСРУ № 91854991).

При цьому, оскільки компетентним органом рішення про видачу свідоцтва про право власності на ім`я ОСОБА_3 в установленому порядку не приймалося, в даному випадку позивачем обрано належний та ефективний спосіб захисту, направлений на відновлення порушеного права.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, позивачем надано переконливі докази наявності у позивача на час здійснення спірної державної реєстрації відповідних майнових прав на спірну квартиру, натомість державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 05.11.2002 р., яке не видавалось виконавчим комітетом Новокаховської міської ради, було здійснено на підставах, які не відповідають вимогам, встановленим Законом, та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Враховуючи позицію відповідача про визнання позову, встановлені судом обставини, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позицію третьої особи, що є компетентним органом, уповноваженим на прийняття рішення про передання майна у власність в порядку приватизації, а також те, що спірне майно вибуло з власності позивача у спосіб, який не відповідає закону та на підставі недійсного свідоцтва про право власності, майнові права позивача, які були порушені, підлягають судовому захисту, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області Франовської І.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 40906375 від 03.05.2018 р. та запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №25972759.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житло від 05.11.2002 р., виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області на підставі розпорядження №337-к/11669 від 05.11.2002 р., в частині, що посвідчує право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , недійсним.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в сумі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя Г. М. Чирський