Справа № 466/7742/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Шукост О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аіа Фінанс Груп» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. №33180 від 18.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості за кредитним договором в розмірі 16595 грн; стягнути з відповідача судові витрати за надання професійної правової допомоги у розмірі 5000 грн, а також судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис №33180 від 18.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП». Вважає, що даний виконавчий напис є протиправним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки такий вчинено після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, а укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально.

У зв`язку із чим, просить визнати вищевказаний виконавчий напис, таким, що не підлягає виконанню. Окрім того просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу та судовий збір.

Позивач у судове засіданні не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Не подав відзиву на позовну заяву.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 18.03.2021 року вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним договором2103734 від 28.02.2020 року, укладеним з ТзОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», заборгованість за Кредитним договором 2103734 від 28.02.2020 року.

З оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що строк платежу за Кредитним договором 2103734 від 28.02.2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.05.2020 року по 03.03.2021 року. Сума заборгованості складає 16595,00 грн, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3000,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 13595,00 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. 07.06.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису №33180, виданого 18.03.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати виконавчий напис, таким, що не підлягає виконанню з підстав його незаконності.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Аналіз пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №207/1587/16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №308/11193/16-ц.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Крім цього, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (надалі також Перелік, Постанова КМУ №1172). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Згідно п. 1 Постанови КМУ №1172 вказано процедуру стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.

Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як слідує з виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. від 18.03.2021 року зі ОСОБА_1 на користь ТзОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» стягнуто заборгованість за кредитним договором №2103734 від 28.02.2020 року у розмірі 16595,00 грн.

Підставою вчинення виконавчого напису, з у рахуванням судових рішень про скасування постанови КМУ №662, міг бути лише оригінал нотаріально посвідченого договору.

Проте, в розпорядження суду відповідачем не надано нотаріально посвідчений Кредитний договір №2103734 від 28.02.2020 року.

Для правильного застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Вищевикладене свідчить про те, що включена до виконавчого напису нотаріуса заборгованість не була безспірною.

Враховуючи вищевикладене, оскільки укладений між ТзОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» та ОСОБА_1 . Кредитний договір №2103734 від 28.02.2020 року, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, не був нотаріально посвідчений, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. від 18.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості за Кредитним договором №2103734 від 28.02.2020 року у розмірі 16595,00 грн. слід визнати таким. що не підлягає виконанню.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу суд приходить до наступного висновку.

За приписами ст. 133 ЦПК України, витрати пов`язані із розглядом справи відносяться до судових витрат.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України з результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До позовної заяви позивачем ОСОБА_1 долучено договір про надання професійної (правової) допомоги від 06.07.2021 року, укладений між ним та адвокатським бюро «Калінін і партнери» в особі керуючого Калініна С.К., акт виконаних робіт від 20.08.2021 року, меморіальний ордер № від 22.10.2021 року на суму 3000 грн, а також меморіальний ордер № від 06.12.2021 року на суму 2000 грн.

Відтак, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу підлягає до задоволення, слід стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. витрат на правову допомогу згідно з актом виконаних робіт адвокатом.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни №33180 від 18.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості за кредитним договором в розмірі 16595 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» на користь ОСОБА_1 5000 грн (п`ять тисяч гривень) витрат на правову допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» на користь ОСОБА_1 1362 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП», , місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Михайлівська, 15/1, літ.Б.

Суддя О. І. Баєва