Справа № 170/344/19 Головуючий у 1 інстанції: Сушик Н. В.
Провадження № 22-ц/802/1170/21 Категорія: 16 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Данилюк В. А., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Шацької селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її в придатний для використання стан, відшкодування шкоди за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Шацького районного суду Волинської області від 24 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року Шацька селищна рада звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1 , без достатніх правових підстав, самовільно зайняв та користується земельною ділянкою комунальної власності Шацької селищної ради площею 0,0183 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . На цій земельній ділянці відповідач засипав меліоративну канаву, встановив споруди та огорожу.

Позивач вказував, що рішенням Шацької селищної ради від 30 липня 2015 року № 73 відповідачу ОСОБА_1 надано дозвіл на прочистку існуючого рова для пониження рівня ґрунтових вод, який знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, яка є суміжною із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:016:1682, що перебуває у користуванні відповідача і знаходиться за адресою його проживання. Одночасно прийнятим рішенням було визначено, що ґрунт не можна вивозити за межі ділянки. Дана меліоративна канава належить селищній раді.

Також позивач вказував, що рішенням Шацької селищної ради від 22 листопада 2017 року № 24/4 зобов`язано користувача земельної ділянки кадастровий номер :03:016:1682 по АДРЕСА_1 , звільнити від паркану і тимчасових споруд земельну ділянку комунальної власності селищної ради на якій проходила канава та відновити закопану канаву.

Згідно акту обстеження земельної ділянки від 27 березня 2018 року, проведеного постійною комісією з питань містобудування, архітектури, благоустрою, землекористування, природокористування та охорони довкілля спільно з працівниками виконавчого комітету селищної ради, акту обстеження земельної ділянки від 08 лютого 2019 року, проведеного постійною комісією з питань містобудування, архітектури, благоустрою, землекористування, природокористування та охорони довкілля спільно з працівниками виконавчого комітету селищної ради та ПП «Шацькземпроект» встановлено, що рішення Шацької селищної ради від 22 листопада 2017 року № 24/4 відповідач не виконав, земельну ділянку вказану у рішенні не звільнив, не провів демонтажу споруд та огорожі на ній, не відновив закопаної водозбірної канави. Відповідно до розрахунку здійсненого Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Волинській області, внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем заподіяно Шацькій селищній раді шкоду у розмірі 350 грн 55 коп.

Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 13 листопада 2019 року до участі в справі як співвідповідача залучено ОСОБА_2 .

Ураховуючи наведене, позивач Шацька селищна рада просила суд зобов`язати відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку комунальної власності Шацької селищної ради площею 0,0183 га, яка розташована по АДРЕСА_1 і провести відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав шляхом демонтажу споруд та огорожі, відновлення меліоративної канави, підписання акту-передачі земельної ділянки, стягнути з відповідачів на користь держави в особі Шацької селищної ради заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки шкоду у розмірі 350 грн 55 коп., а також судові витрати по справі.

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 24 червня 2021 року позов Шацької селищної ради задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0183 га, яка розташована по АДРЕСА_1 і провести відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав шляхом демонтажу споруд та огорожі, відновлення меліоративної канави.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь держави в особі Шацької селищної ради шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, у розмірі 350 грн 55 коп., в рівних частках, по 175 грн 28 коп. з кожного.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Шацької селищної ради відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки судом не було враховано тієї обставини, що у зв`язку з постійним підтопленням житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого вона є, рішенням Шацької селищної ради № 73 від 30 липня 2015 року її сину - відповідачу по справі ОСОБА_1 , було надано дозвіл на прочистку існуючого рова для пониження рівня ґрунтових вод без вивезення ґрунту за межі ділянки. Цим рішенням передбачено, що після проведення робіт необхідно розрівняти кавальєри та огородити канаву по периметру. Однак, прочистка рова не забезпечила усунення підтоплення будинку, тому ОСОБА_1 та інші мешканці вул. Волі прийняли рішення прокласти по дну канави дренаж трубу, яку в подальшому засипав та огородив лише з одної сторони. Будь-яких капітальних будівель на зайнятій земельній ділянці немає і не було. Це спростовує висновок суду про те, що останній самовільно зайняв орієнтовно 2 метри вздовж межі своєї земельної ділянки із західної сторони, по якій проходить меліоративна канава, засипав канаву та спорудив на ній паркан, що призвело до підтоплення земельних ділянок на прилеглих вулицях. На місці де була канава встановлено трубу по якій вода стікає в озеро Чорне Велике. Крім того, суд не врахував, що вона є особою похилого віку, а тому фізично не могла самовільно зайняти земельну ділянку шляхом спорудження на ній паркану та дренажу. Тому вважає, що суд першої інстанції безпідставно частково задовольнив позов Шацької селищної ради.

Відзиву на апеляційну скаргу позивач не подавав.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників справи відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи та причини неявки учасників справи суд апеляційної інстанції визнає неповажними.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у цій справі є 30 вересня 2021 року - дата складення повного судового рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки рішення суду відповідачем оскаржується лише в частині часткового задоволення позову, тому в іншій частині це рішення апеляційним судом відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України не переглядається.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині задоволення позову Шацької селищної ради до ОСОБА_2 , з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову та залишенням в решті рішення без змін, виходячи з таких мотивів.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка площею 0,0183 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває у комунальній власності Шацької селищної ради, у власність або користування відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не надавалась, останні на частині вказаної земельної ділянки самовільно, без відповідних на те правових підстав, спорудили огорожу, побудували споруди, засипали канаву, а тому вважав, що їх слід зобов`язати звільнити цю самовільно зайняту земельну ділянку, провести відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав шляхом демонтажу споруд та огорожі, відновлення меліоративної канави, та стягнути з відповідачів на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, у розмірі 350 грн 55 коп., по 175 грн 28 коп. з кожного. В частині вимоги позивача про відновлення стану земельної ділянки шляхом підписання відповідачем ОСОБА_1 акту приймання-передачі виконаних робіт суд відмовив, вважаючи, що це не передбачено діючим законодавством України.

Проте, повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та є користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :03:016:1682, загальною площею 0,0900 га.

Рішенням Шацької селищної ради від 30 липня 2015 року № 73 відповідачу ОСОБА_1 надано дозвіл на прочистку існуючого рова для пониження рівня ґрунтових вод, який знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, яка є суміжною із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:016:1682, що перебуває у користуванні відповідача і знаходиться за адресою його проживання. Одночасно прийнятим рішенням було визначено, що ґрунт не можна вивозити за межі ділянки. Дана меліоративна канава належить селищній раді (а.с.14).

Згідно акту спільної комісії з питань містобудування, архітектури, благоустрою, землекористування, природокористування та охорони Шацької селищної ради від 08 листопада 2017 року, земельна ділянка приватної власності в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:016:1682 площею 0,0900 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд була надана у власність ОСОБА_3 (батьку відповідача ОСОБА_1 ) рішенням Шацької селищної ради від 19 лютого 1998 року №11/5, використовується за цільовим призначенням. Між вказаною земельною ділянкою та земельною ділянкою по АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_4 , проходить меліоративна канава, що відводить дощові та талі води з урочища Ставецьке, вул. Волі, вул. Садова та АДРЕСА_4 . Канава знаходиться на землях комунальної власності Шацької селищної ради, не наданих у власність та користування. Користувач земельної ділянки по АДРЕСА_1 кадастровий номер :03:016:1682 площею 0,0900 га, самовільно зайняв орієнтовно 2 метри вздовж межі своєї земельної ділянки із західної сторони, по якій проходить меліоративна канава, засипав канаву та спорудив на ній паркан, що призвело до підтоплення земельних ділянок на прилеглих вулицях (а.с.16).

Рішенням Шацької селищної ради від 22 листопада 2017 року № 24/4 затверджено акт комісії від 08 листопада 2017 року та зобов`язано користувача земельної ділянки кадастровий номер :03:016:1682 по АДРЕСА_1 звільнити від паркану і тимчасових споруд земельну ділянку комунальної власності селищної ради на якій проходила канава та відновити закопану канаву (а.с.17).

З акту постійної комісії з питань містобудування, архітектури, благоустрою, землекористування, природокористування та охорони довкілля від 27 березня 2018 року слідує, що відповідач ОСОБА_1 не виконав рішення селищної ради від 22 листопада 2017 року № 24/4 «Про затвердження акта комісії», а саме не звільнив вказану у рішенні частину земельної ділянки, яка не надавалась йому в користування або власність, а є комунальною власністю селищної ради від тимчасових споруд, не провів демонтажу встановленої ним огорожі, не відновив закопаної ним водозбірної канави (а.с. 18).

Відповідно до акту перевірки дотримання земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки, складеного Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області 13 липня 2018 року, відповідачем ОСОБА_1 використовується земельна ділянка площею 0,0900 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 . Рішенням Шацької селищної ради № 73 від 30 липня 2015 року ОСОБА_1 надано дозвіл на прочистку існуючого рова по АДРЕСА_1 . Встановлено, що ОСОБА_1 самовільно зайнято земельну ділянку комунальної власності не наданої у власність та користування площею 0,0183 га, та пошкоджено гідротехнічну споруду на ній (водовідвідний канал) (а.с.7-8).

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 16 липня 2018 року, складеного державним інспектором у сфері державного контролю за використанням охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Володимир-Волинському, Любомльському та Шацькому районах Управління з контролю використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Хоміч О. М., при обстеженні земельної ділянки по АДРЕСА_1 встановлено, що земельна ділянка комунальної власності площею 0,0183 га, прилегла до земельної ділянки громадянина ОСОБА_1 та огороджена парканом на бетонній основі. Рішення/розпорядження органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування у громадянина ОСОБА_1 щодо надання у власність/користування земельної ділянки комунальної власності загальною площею 0,0183 га відсутні, що згідно абз. 15 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» є самовільно зайнятою земельною ділянкою, чим порушено вимоги ст. ст. 125, 126 ЗК України (а.с.9-11).

З акту обстеження земельної ділянки, складеного постійною комісією з питань містобудування, архітектури, благоустрою, землекористування, природокористування та охорони довкілля від 08 лютого 2019 року також слідує, що відповідач ОСОБА_1 не виконав рішення селищної ради від 22 листопада 2017 року № 24/4 «Про затвердження акта», а саме земельну ділянку, вказану у рішенні, не звільнив, не провів демонтажу споруд та огорожі на ній, не відновив закопаної водозбірної канави, що призводить до підтоплення у весняно-осінній період земельних ділянок по АДРЕСА_5 , та по АДРЕСА_6 , унеможливлює доступ до водозбірної канави та земельної ділянки, по якій вона проходить (а.с.19).

Згідно матеріалів кадастрової зйомки по АДРЕСА_4 , за наданою Шацькою селищною радою ОСОБА_3 у приватну власність земельною ділянкою засипано канаву та розміщено споруди (а.с.20-22).

Відповідно до розрахунку розміру шкоди, складеного Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Волинській області, внаслідок самовільного зайняття відповідачем ОСОБА_1 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , завдано шкоду у розмірі 350 грн 55 коп. (а.с.12).

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 , якому було надано у власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 , помер. З витребуваної судом спадкової справи після смерті ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_2 - дружина спадкодавця, яка проживає за даною адресою, фактично вступила у користування даною земельною ділянкою, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка за заповітом. У зв`язку з цим ухвалою суду її було залучено до участі у справі як співвідповідача.

Встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 було подано до Шацької селищної ради заяву про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,02 га, у приватну власність для обслуговування господарських будівель, яку, як зазначала у відзиві, вона самовільно не займала, проте має намір отримати у приватну власність. Рішенням Шацької селищної ради від 20 грудня 2019 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 відмовлено.

Звертаючись до суду з даним позовом, Шацька селищна рада свої вимоги мотивувала тим, що відповідач ОСОБА_1 самовільно зайняту земельну ділянку, вказану у рішенні селищної ради, не звільнив, не провів демонтажу споруд та огорожі на ній, не відновив закопаної водозбірної канави, а тому зобов`язаний її повернути та відшкодувати у зв`язку з цим завдану шкоду у розмірі 350 грн 55 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону (ч. 2 ст. 83 ЗК України).

Частиною 1 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному ч. 1 ст. 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 ЗК України).

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Такий захист здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків (ч. 2 ст. 152 ЗК України).

Статтею 211 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи за самовільне зайняття земельних ділянок несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Згідно з ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Встановивши, що земельна ділянка площею 0,0183 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , яка перебуває у комунальній власності Шацької селищної ради, у власність або користування відповідачу ОСОБА_1 не надавалась, останній на частині вказаної земельної ділянки самовільно, без відповідних на те правових підстав спорудив огорожу, побудував споруди, засипав канаву, що підтверджується наявними у справі доказами, та які останнім не спростовані, суд першої інстанції дійшов цілком правильного висновку про зобов`язання відповідача ОСОБА_1 , який самовільно зайняв земельну ділянку, її звільнити, та провести відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав шляхом демонтажу споруд та огорожі, відновлення меліоративної канави, а також стягнення з нього на користь держави в особі Шацької селищної ради шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. У зв`язку з цим, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду у цій частині є законним та обґрунтованим, а тому його слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 про те, що відповідач ОСОБА_1 самовільно не займав вказану земельну ділянку, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки спростовуються наведеними висновками суду та встановленими у справі обставинами.

При цьому, колегія суддів не може погодитися із висновком суду про зобов`язання відповідача ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та стягнення з неї у зв`язку цим шкоди, оскільки як слідує з відзиву на позовну заяву та доводів апеляційної скарги, остання є особою похилого віку, що підтверджується наявними у справі доказами, а тому фізично не могла самовільно зайняти земельну ділянку шляхом спорудження на ній паркану та дренажу. Матеріали справи не містять будь-яких доказів і позивачем не доведено, що відповідач ОСОБА_2 самовільно зайняла земельну ділянку та здійснювала на ній будь-які дії. Суд не звернув уваги на те, що рішенням Шацької селищної ради від 30 липня 2015 року № 73 лише відповідачу ОСОБА_1 було надано дозвіл на прочистку існуючого рова для пониження рівня ґрунтових вод, який знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, яка є суміжною із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:016:1682, що перебуває у його користуванні і знаходиться за адресою його проживання. Акти, в яких зафіксовано самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0183 га, яка розташована по АДРЕСА_2 та рішення селищної ради, яким зобов`язано користувача земельної ділянки кадастровий номер :03:016:1682 по АДРЕСА_1 , звільнити від паркану і тимчасових споруд земельну ділянку комунальної власності селищної ради на якій проходила канава та відновити закопану канаву, стосується лише відповідача ОСОБА_1 . Отже, наведені у справі докази свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 вказану земельну ділянку самовільно не займала, а тому у неї обов`язку її звільнити та відшкодувати у зв`язку з цим шкоду не виникло.

Крім того, та обставина, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , до складу якої входить земельна ділянка з кадастровим номером :03:016:1682 по АДРЕСА_1 не свідчить про самовільне заняття нею спірної земельної ділянки

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції ухвалив рішення у цій частині з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а його висновки не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду першої інстанції у цій частині з підстав, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Шацької селищної ради до ОСОБА_2 відмовити за недоведеністю вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційним судом у цій справі ухвалюється нове судове рішення про відмову у позові Шацької селищної ради до ОСОБА_2 , тому пропорційно до задоволених вимог апеляційної скраги з Шацької селищної ради на користь ОСОБА_2 підлягають до стягнення понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 881 грн 50 коп.

Оскільки в решті рішення суду відповідачем не оскаржується, тому апеляційним судом на предмет законності та обґрунтованості не переглядається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 24 червня 2021 року у цій справі в частині задоволення позову Шацької селищної ради Шацького району Волинської області до ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову Шацької селищної ради Шацького району Волинської області до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її в придатний для використання стан, відшкодування шкоди відмовити.

Стягнути з Шацької селищної ради Шацького району Волинської області на користь ОСОБА_2 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну) гривню 50 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: