Справа № 643/6298/21
Провадження № 2/643/3552/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретаря Шестакової К.С.

представника позивача адвоката Ситніка О.О.

представника відповідача адвоката Трофименко Р.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

09.04.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки: нежитлове приміщення другого поверху № 123-:-125, що знаходиться в АДРЕСА_1 , для задоволення вимог позивача, що виникли з Договору позики грошових коштів від 29.09.2020, в сумі 566000 гривень, що є еквівалентом 20000 доларів США, що складається з заборгованості по тілу позики, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах із встановленням початкової ціни продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 29.09.2020 між нею, з однієї сторони, та ОСОБА_2 , з іншої сторони, був укладений Договір позики грошових коштів (надалі Договір позики). Згідно з пунктом 1 та 2 Договору позики позивач передав у власність відповідача грошові кошти у сумі 566000 гривень 00 копійок, що є еквівалентом 20000,00 доларів США (далі Предмет позики), а відповідач прийняв у власність та зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів безвідсотково на умовах, визначених договором у строк до 29 вересня 2025 року включно. Для забезпечення виконання відповідачем зобов`язання за Договором позики між сторонами 29.09.2020 було укладено іпотечний договір б/н, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О., зареєстрованим в реєстрі за № 2952 (надалі Іпотечний договір). Відповідно до пункту 1 Іпотечного Договору, він забезпечує виконання зобов`язання, що виникло у відповідача на підставі Договору позики, укладеного між сторонами. Згідно з пунктом 2 Іпотечного договору відповідач передав в іпотеку належне йому на праві власності нежитлове приміщення другого поверху № 123-:-125 в нежитловій будівлі літ. «А-2», що знаходиться в АДРЕСА_1 . Відповідач умови вищевказаного Договору позики не виконав, у зв`язку з чим 30.01.2021 позивачем було вручено відповідачу вимогу про усунення порушення за Договором позики грошових коштів від 29.09.2020, однак вказана вимога не була виконана відповідачем. 08.02.2021 відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» відповідачу позивачем було вручено вимогу про усунення порушення за Договором позики та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Однак, протягом вказаного строку вимоги не були виконані, заборгованість не погашена, що свідчить про невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позики. Згідно із п.9 Іпотечного договору, позивач здобуває право звернення стягнення на предмет іпотеки при простроченні відповідачем сплати боргу будь-якого з поточних повернень більше ніж на 30 днів за договором позики, в забезпечення якого був укладений Іпотечний договір. Відповідно до умов п. 12 Іпотечного договору, у разі невиконання відповідачем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язання за цим Договором та/або Договором позики у встановленим позивачем строк, таку вимогу позивач може задовольнити за рахунок предмету іпотеки, що є предметом цього Договору. Отже, враховуючи що відповідачем не було здійснено жодних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань за Договором позики, строк виконання яких настав, у позивача виникло право вимагати (в рахунок погашення заборгованості за вказаним договором) звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 направив суду відзив, в якому у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки просив відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що між ним та позивачем 29.09.2020 був укладений Договір позики грошових коштів (надалі Договір позики). Відповідно до Договору позики, позивач передав йому грошові кошти у сумі 566000 грн., що є еквівалентом 20000 доларів США, а він прийняв їх та зобов`язався повернути позивачу таку ж саму суму грошових коштів безвідсотково на умовах, визначених договором, у строк до 29 вересня 2025 року включно. Предмет позики він отримав у повному обсязі від позивача ще до підписання Договору позики. Для забезпечення виконання зобов`язання за Договором позики 29.09.2020 року між сторонами укладений іпотечний договір б/н, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О., зареєстрований в реєстрі за № 2952. 30.01.2021 відповідач отримав від позивача вимогу про усунення порушення за Договором позики, а 08.02.2021 отримав від позивача вимогу про усунення порушення за Договором позики та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 29.09.2020 року. З 29.09.2020 року відповідач не мав змоги повертати позику позивачу. Вважає, що позивачем обраний неправильний спосіб захисту, а саме задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на зміст ст.ст. 1050 та 625 ЦК України, позивач може вимагати від відповідача дострокового повернення позики, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, а такий спосіб захисту, як звернення стягнення на предмет іпотеки, не може бути застосований до спірних правовідносин.

Представник позивача адвокат Ситнік О.О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити.

Представник відповідача адвокат Трофименко Р.О. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі, посилаючись на обгрунтування, викладене у відзиві на позов, та в задоволенні позову просив відмовити. Крім того, зазначив, що відповідач на цей час має можливість погасити борг перед позивачем, але не зробив цього, оскільки відсутні позовні вимоги про стягнення заборгованості, а лише вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 29.09.2020 між позивачем ОСОБА_1 , з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_2 , з іншої сторони, був укладений Договір позики грошових коштів (надалі Договір позики).

Згідно з пунктами 1 та 2 Договору позики позивач передав у власність відповідача грошові кошти у сумі 566000 гривень 00 копійок, що є еквівалентом 20000,00 доларів США (далі Предмет позики), а відповідач прийняв у власність та зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів безвідсотково на умовах, визначених договором у строк до 29 вересня 2025 року включно.

Позичальник, тобто відповідач, зобов`язується сплачувати Позикодавцю, тобто позивачу, суму позики до двадцять дев`ятого числа кожного місяця наступним чином: щомісячно 9423,90 гривень, що є еквівалентом 333 долари США, а 9989,90 гривень, що є еквівалентом 353 долари США, не пізніше 29 вересня 2025 року.

Для забезпечення виконання відповідачем зобов`язання за Договором позики між сторонами 29.09.2020 було укладено іпотечний договір б/н, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О., зареєстрованим в реєстрі за № 2952 (надалі Іпотечний договір). Відповідно до пункту 1 Іпотечного Договору, він забезпечує виконання зобов`язання, що виникло у відповідача на підставі Договору позики, укладеного між сторонами. Згідно з пунктом 2 Іпотечного договору відповідач передав в іпотеку належне йому на праві власності нежитлове приміщення другого поверху № 123-:-125 в нежитловій будівлі літ. «А-2», що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно з вимогами ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки суд не знаходить і в задоволенні позову відмовляє у повному обсязі за його необгрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 264-265, 268, п. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене протягом десяти днів.

Суддя Харченко А.М.