Справа № 346/2104/21
Провадження № 2/346/1157/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Васильковського В.В.,

за участю секретаря Онутчак В.І.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позицій сторін.

13 травня 2021року представник позивача адвокат Оліградський М.В. звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 14 травня 2018 року ОСОБА_4 надала ОСОБА_2 позику у розмірі 1500,00 (тисячу п`ятсот) доларів США, що за курсом Національного банку України, станом на 12 травня 2021 року, складає суму в розмірі 41 775 (сорок одна тисяча сімсот сімдесять п`ять) грн. 00 коп.. На підтвердження отримання коштів відповідачем було надано особисту письмову розписку від 14 травня 2018 року із зазначенням умов їх повернення. Оригінал розписки від 14.05.2018р. написаний та підписаний власноручно Відповідачем. Згідно умов розписки Відповідач зобов`язалася повернути кошти до 25.05.2020 р. Незважаючи на досить тривалий час користування позикою відповідач не повернула Позивачу отримані кошти. Неодноразові звернення Позивача з проханням до Відповідача дотримуватися взятого зобов`язання щодо повернення грошових коштів, Відповідачем постійно ігноруються. В результаті такої поведінки відповідача, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У зв`язку з тим, що Відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання по поверненню позики, Позивачем нараховано до стягнення: 2634,27грн. - пеня; 1206,54грн. - % 2052,13грн. - інфляційні збитки. Всього 48 667,94грн. (41 775,00грн.+ 2 634,27грн.+ 1 206,54грн.+ 3 052,13грн.). Тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 , 41 775,00грн,- боргу по договору ПОЗИКИ;2634,27грн. - пеня; 1 206,54грн. - %; 2052,13грн. - інфляційні збитки; 908,00грн. - судового збору; 7000 грн. - витрати на правову допомогу

31 травня 2021 року відповідачка ОСОБА_2 подала відзив на позов, відповідно до якого вказує, що позов ОСОБА_4 вона не визнає та вважає його безпідставним виходячи з наступного: жодних грошових коштів вона уОСОБА_4 не позичала і вона їй їх не передавала, а тому договору позики воназ позивачкою не укладала. Надуманими є твердження позивачки про написання нею розписки, ніякої розписки вона власноручно не писала. Воната її донька-інвалід ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1 , в якій вони з 2010 року не проживають, так як перейшли проживати в батьківський будинок. В 2011 році позивачка приїхала з-за кордону і, не питаючи її згоди перекрила дах будинку АДРЕСА_2 . В 2018 році позивачка закликала її до себе в квартиру і стала вимагати від неї повернення частини витрат на ремонт будинку. Оскільки вона одна утримує психічнохвору доньку і коштів для оплати ремонту, який позивачка зробила для себе, не має, то ОСОБА_4 сама написала розписку і, не даючи їй прочитати її змісту змусила поставити підпис. При цьому позивачка не пред`явила їй жодного доказу про витрати, які вона понесла на придбання матеріалів та оплату робіт по ремонту даху. Потім ОСОБА_4 просила сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поставити підписи на розписці, проте вони відмовилися це зробити мотивуючи тим, що їм відомо, що вона грошей не позичала. Оскільки вона у ОСОБА_4 ніяких грошових коштів в борг не брала, то не має обов`язку їх повертати за договором позики. Крім того, ст. 1050 ЦК України передбачена сплата пені, якщо позичальник не повернув своєчасно речі, визначені родовими ознаками. Сплата пені при позиці грошової суми законом не передбачена. А тому вимога про стягнення пені не грунтується на законі. За договором позики грошових коштів не може бути стягнута і інфляційна сума. Згідно даних архіву НБУ курс долара на 14 травня 2018 року становив 26,1980 грн. Згідно позовної заяви сума так званого боргу обрахована за курсом НБУ на 12 травня 2021 року - 27,85 гривень за 1 долар. Вважає, що позивачкою явно завищено розмір витрат на правничу допомогу. Оскільки ОСОБА_4 не довела обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, то вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Тому просить суд в задоволенні позову відмовити.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 14 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін по даній справі.

Ухвалою від 17 червня 2021 року здійснено перехід в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 14 травня 2018 року ОСОБА_2 було підписано розписку, згідно до якої вона отримала від ОСОБА_4 суму грошей в розмірі 1 тис. 500 доларів на ремонт хати, ремонт даха, вода, каналізація, підвал, які зобов`язується повернути до 25.05.2020 р. Вказану розписку підписала також ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с.16).

Відповідно до відповіді на запит, місце проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_3 . (а.с.32).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона жителька будинку АДРЕСА_2 . В будинку проживають 4 родини. 10 років тому ОСОБА_4 запропонувала перекрити будинок. ОСОБА_2 на той час в будинку не проживала, тому за неї кошти на перекриття дала ОСОБА_4 . Їй відомо від сусідки по будинку, що до неї приходила позивачка ОСОБА_4 і просила підписати розписку, на що та відмовила.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в будинку АДРЕСА_2 була ініціатором перекриття даху будинку, на що вона та інша сусідка погодилися. За ОСОБА_10 , яка на той час в будинку не проживала, дала гроші ОСОБА_4 . Через деякий час ОСОБА_4 просила її підписати розписку, але вона відмовилась, оскільки такої домовленості, як було викладено у розписці, не було.

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

V.Оцінка суду

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 у справі № 6-1967цс15.

Дослідивши укладену між сторонами розписку, суд дійшов висновку, що з її змісту не вбачається отримання відповідачем від позивача грошових коштів саме у борг.

При цьому судом враховано, що відповідач не заперечував факту підписання нею розписки, проте заперечував отримання у борг будь-яких коштів та зобов`язання повернути їх позивачці, оскільки розписка була написана з метою вирішення питання щодо ремонтних робіт у спільному будинку.

Наведене узгоджується з показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , а також із змісту розписки із переліком ремонтних робіт.

Підтвердження відповідачем підписання дослідженої судом розписки не свідчить про існування між сторонами саме боргового зобов`язання.

Таким чином, суд, встановивши справжню правову природу розписки, доходить висновку, що укладення між ними договору позики не відбулося.

Ураховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд уважає, що позовні вимоги про стягнення боргу не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і не підтверджуються належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4-13, 81, 82, 88, 89, 141, 264-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 202, 207, 1047- 1049 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Васильковський В. В.