Справа № 509/4453/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

08 вересня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряки Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Овідіополь, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, вселення а усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,-

ВСТАНОВИВ :

28 серпня 2021 року, представниця позивача ОСОБА_1 , адвокат Паляничко Д.Г., звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, реєстраційний номер: 237, загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 24.3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку, реєстраційний номер: 237, загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 24.3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер: :03:001:1804, реєстраційний номер: 37, площею 0,085 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, громадських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер: :03:001:1804, реєстраційний номер: 37, площею 0,085 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, громадських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 доходу (прибутку) отриманого ОСОБА_2 за договором найму (оренди) від 09.09.2019 житлового будинку, реєстраційний номер: 237, загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 24.3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 доходу (прибутку) отриманого ОСОБА_2 за договором найму (оренди) від 09.09.2019 3/5 частини земельної ділянки, площею, що складає 0,051 га, кадастровий номер: :03:001:1804, реєстраційний номер: 37, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, громадських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 доходу (прибутку) отриманого ОСОБА_2 за договором найму (оренди) від 09.09.2019 житлового будинку, реєстраційний номер: 237, загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 24,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з моменту укладення цього договору до часу постановления рішення суду, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 доходу (прибутку) отриманого ОСОБА_2 за договором найму (оренди) від 09.09.2019 3/5 частини земельної ділянки, площею, що складає 0,051 га, кадастровий номер: :03:001:1804,реєстраційний номер: 37, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, громадських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з моменту укладення цього договору до часу постановлення рішення суду, вселити ОСОБА_1 у житловий будинок, реєстраційний номер: 237, загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 24,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні цим майном, зокрема й шляхом надання йому комплекту ключів від вхідних дверей будинку, судові витрати покласти на ОСОБА_2 , стягнути судові витрати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Разом з тим представницею позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила суд накласти арешт на : житловий будинок, реєстраційний номер: 237, загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 24.3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, кадастровий номер: :03:001:1804, реєстраційний номер: 37, площею 0,085 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, громадських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до п. 10 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (див. рішення ЄСПЛ, серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір про право, щодо майна, а саме: житлового будинку, реєстраційний номер: 237, загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 24.3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, кадастровий номер: :03:001:1804, реєстраційний номер: 37, площею 0,085 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, громадських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням фактичних даних, які є в матеріалах справи, вважаю, що неприйняття заходів забезпечення позову, може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку відчуження вказаного майна, на яке позивач просив накласти арешт на користь третіх осіб, а також той факт, що набуття права власності іншими особами на спірне майна під час розгляду справи поставить позивача ОСОБА_1 в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентами.

Судом також враховується той факт, що в позовних вимогах позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину спірного будинку та земельної ділянки, заходи забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами, а тому заява підлягає частковому задоволенню.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не вбачаються.

Керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного суду України

№ 9 від 22.12.2006 р., -

УХВАЛИВ :

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, вселення а усунення перешкод у користуванні нерухомим майном задовольнити частково.

2. Накласти арешт на 1/2 частину житлового будинку, реєстраційний номер: 237, загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 24.3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Накласти арешт на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер: :03:001:1804, реєстраційний номер: 37, площею 0,085 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, громадських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

4. В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Д.М. Гандзій