Справа № 159/6291/20
Провадження № 2-др/159/2/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін заяву представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ» - адвоката Сороки Віталія Григоровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі

за позовом: ОСОБА_1

до відповідачів:

товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ» - , м.Ковель, вул.В.Кияна, 9

Волинської обласної спілки споживчих товариств - , м. Луцьк, вул.Ковельська, 13

про скасування рішення про державну реєстрацію обтяжень,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2021 року у задоволенні даного позову відмовлено.

26 лютого 2021 року до суду надійшла заява представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ» - адвоката Сороки Віталія Григоровича, в якій він просить ухвали додаткове рішення про стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 625,00 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З огляду на те, що рішення у даній справі було ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, заява представника відповідача розглянута в такому ж порядку.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про часткове стягнення понесених відповідачем витрат.

Так, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За матеріалами даної цивільної справи у відзиві на позов представник відповідача ТОВ «Ковельська ОТБ» адвокат Сорока В.Г. визначив орієнтовну суму витрат на правничу допомогу в розмірі 11 000, 00 гривень.

На підтвердження реально понесених відповідачем ТОВ «Ковельська ОТБ» витрат суду надані:

- договір про надання правничої допомоги від 17.12.2020 року, укладений між керівником товариства та адвокатським об`єднанням «Рівненська правова компанія» в особі голови Сороки В.Г., за умовами якого (п.4.1) юридична допомога, що надається адвокатським об`єднанням, оплачується в гривнях, в розмірі, що визначається актами про надання послуг, з розрахунку 1250 грн за одну годину роботи адвоката, та є гонораром адвоката (п.4.7);

- акт про надання послуг від 19 лютого 2021 року, згідно якого на здійснення аналізу наданих відповідачем документів адвокатом Сорокою В.Г. витрачено 2,5 год, на підготовку відзиву на позов - 5 годин, на підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення - 1 год, разом 8,5 год х1250=10 625 грн.

- оплата отриманих послуг проведена того ж дня згідно платіжного доручення №602.

01 березня 2021 року позивачем ОСОБА_1 подане клопотання про відмову у стягненні витрат на користь відповідача, яке мотивоване їх завищеним розміром з огляду на складність справи та зміст виготовлених представником відповідача процесуальних документів. Зокрема, просив врахувати, що у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідач підготував лише один процесуальний документ у виді відзиву, який об`єктивно не вимагав затрат часу у 5 годин, адже за змістом повністю відтворив відзив у іншій справі за №159/5585/19 та фактично не слугував приводом для прийняття рішення на користь відповідача, оскільки судом визначені інші підстави для відмови у позові. Крім того, договір про надання правничої допомоги укладений між відповідачем та адвокатом 17.12.2020 року, тобто ще до отримання копії позовної заяви у цій справі, а оплата послуг проведена після отримання копії судового рішення, що свідчить про відсутність такої ознаки витрат як неминучість.

Суд частково погоджується з доводами позивача.

Зокрема, підготовка представником відповідача відзиву (а.с.63) на 5 аркушах, з яких по суті справи викладена позиція на одному аркуші (а.с.64), а решта є фактично викладом висновків Волинського апеляційного суду у справі 159/5585/19, а також постанови Верховного суду від 29.02.2019 року в справі 522/3665/17, що вочевидь не вимагало від адвоката витрат часу в заявленому обсязі.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 гривень ( 2,5 години на вивчення матеріалів + 2,5 години підготовка відзиву + 1 година підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення, усього 6 годин по 1250 гривень).

Керуючись ст.ст. 2, 133, 137, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ» - адвоката Сороки Віталія Григоровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Ковельська ОТБ», Волинської обласної спілки споживчих товариств про скасування рішення про державну реєстрацію обтяжень - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.03.2021 року.

ГоловуючийТ. В. Денисюк