Справа № 585/3297/21
Номер провадження 2/585/1172/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.,

у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянув справу № 585/3297/21, провадження № 2/585/1172/21 у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів».

Предмет позову: стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Роменський завод продтоварів» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Свій позов мотивує тим, що з 19.11.2019 працював на посаді налагоджувальника устаткування у виробництві харчової продукції в ТОВ «Роменський завод продтоварів». 02.12.2019 його переведено на посаду слюсаря-ремонтника РМГ ТОВ «Роменський завод продтоварів». 22.09.2021 звільнено за власним бажанням. За період з лютого 2021 року по вересень 2021 йому нараховувалась заробітна плата, яка виплачувалась не у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість, яку відповідач добровільно не виплатив і до цього часу, як і сума компенсації за невикористану відпустку. Станом на 10.11.2021 розмір заборгованості із заробітної плати становить 92211,58 грн.

Також позивач посилається на норми ст. 117 КЗпП України щодо обов`язку роботодавця виплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Вказує, що його середньоденний заробіток становить 757 грн. 16 коп., кількість днів затримки розрахунку при звільненні - 37, просить стягнути 28014,92 грн. ( 757,16 грн. х 37 робочих днів = 28014,92 грн). Окрім цього, просить стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 908 грн. за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

11 листопада 2021 року справу прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.20).

24 грудня 2021 року позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підтримав. Стосовно позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то в цій частині підтримує свої позовні вимоги, але з врахуванням довідки №ЦО 000000181 від 13.12.2021, тобто не заперечує проти розрахунку розміру середнього заробітку за цією довідкою (а.с.37).

Від представника відповідача надійшла заява, в якій генеральний директор товариства категорично не погоджується з сумою по затримці проведення розрахунку, оскільки при звільненні позивач був згоден на часткове (потижневе) погашення заборгованості, а при звільненні на пропозицію погашення заборгованості на 40% відмовився. Це було зроблено умисно, щоб збільшити виплати середнього заробітку (а.с.38).

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

На підставі наказу №65/к від 19.11.2019 генерального директора ТОВ «Роменський завод продтоварів» ОСОБА_1 прийнято на посаду налагоджувальника устаткування у виробництві харчової продукції з 20.11.2019 з оплатою праці згідно штатного розкладу (а.с.9).

Наказом №60/К від 20.09. 2021 ОСОБА_1 звільнено з посади інженера з ремонту, згідно ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) з 20.09.2021. Грошова компенсація за невикористану відпустку складає 12 календарних днів (а.с.10).

Факт трудових відносин між сторонами підтверджується і трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 24.10.2001 (а.с.11-12).

З довідки ТОВ «Роменський завод продтоварів» щодо структури заборгованості організацій станом на 01.10.2021 вбачається, що сума заборгованості у відповідача перед позивачем становить 102211,58 грн. (а.с.13).

З довідки АТ «Приватбанк» від 09.11.2021 вбачається, що ОСОБА_1 у жовтні 2021 - 7000 грн., у листопаді 2021 року - 3000 грн. (а.с.14).

Таким чином заборгованість становить 92211,58 грн. (102211,58 - 10000=92211,58).

З розрахункових листів за липень 2021 року та серпень 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 за липень 2021 року за 14 робочих днів нараховано заробітну плату у розмірі 10213,64 грн., у серпні 2021 року за 18 робочих днів - 14015,57 грн. (а.с.16, 17).

Згідно довідки №ЦО000000181 від 13.12.2021 розмір середньоденної заробітної плати позивача - 508 грн. (а.с.36).

З указаним розміром середньоденного заробітку погодився позивач (а.с.37).

З наведених доказів встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах, і на час звільнення з позивачем не проведений розрахунок. Між сторонами склалися правовідносини з приводу стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, які регулюються Законом України «Про оплату праці» та КЗпП України.

Норми права, застосовані судом.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Зокрема, згідно норм ст. 38 КЗпП України підставами припинення трудового договору є ініціатива працівника.

Нормами статті 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до вимог статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці» - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно імперативної норми ч. 1 ст. 47 КЗпП України - власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Крім того, частинами 1, 2 статті 83 КЗпП України передбачено, зокрема, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Мотиви суду.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у трудових відносинах і при звільненні позивача з ним не було проведено остаточний розрахунок, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даними позовом.

Відповідно до ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Враховуючи те, що добровільно відповідач позивачу заробітну плату не виплатив, внаслідок чого існує заборгованість у розмірі 92211,58 грн.(102211,58 грн. - 7000 грн. - 3000 грн. = 92211,58 грн.), яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (постанова у справі № 6-64цс13 від 03.07.2013 року) згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Абзацом 2 п.8 даного Порядку передбачено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі ( календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні 2 календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-648цс15.

Згідно довідки ТОВ «Роменський завод продтоварів» від 13.12.2021 № ЦО000000181, середньоденна заробітна плата позивача становить 508 грн. (а.с.36)

Позивач був звільнений з роботи 20.09.2021, тобто у такому випадку розрахунок повинен був би бути проведений з ним у день звільнення .

Відповідачем не доведено відсутності в не проведенні розрахунку з позивачем при звільненні, своєї вини.

Посилання представника відповідача на існуючу з позивачем домовленість про потижневу виплату заборгованості, не заслуговує на увагу, оскільки нічим не підтверджено.

Позивач просив стягнути на свою користь середньоденний заробіток за 37 робочих днів, який складає 28014,92 грн. (розрахунок 757,16 грн. х 37 робочих днів = 28014, 29 грн.).

Після долучення відповідачем указаної довідки, погодився з розміром суми середньоденного заробітку, який становить 508 грн.

Станом на 10 листопада 2021 року затримка розрахунку при звільненні становить 37 робочих днів.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 18796 грн. (508 х 37 = 18796) і указана сума підлягає стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 у повному розмірі.

Щодо судових витрат.

У відповідності до вимог ч.1 та п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого ним судового збору у розмірі 908 грн.

Також з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 908 грн., оскільки за позовну вимогу в частині стягнення боргу по заробітній платі позивач у відповідності до ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 255, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод Продтоварів», про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, задовольнити .

Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» () на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ): 92211 (дев`яносто дві тисячі двісті одинадцять) грн. 58 коп. заборгованості по заробітній платі та 18796 (вісімнадцять тисяч сімсот дев`яносто шість) грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» () на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 908 (дев`ятсот вісім) грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» () на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів», юридична адреса: вул. Авіаційна, 39 оф. 17, місто Дніпро Дніпропетровська область, 49017, код за ЄРДПОУ 42295910.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова