№ 207/2919/20
№ 2/207/69/21
24 лютого 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Бистрової Л.О.
при секретарі Мозоль О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Кам`янської міської ради в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивачка звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Кам`янської міської ради в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що з 27.12.2019 року вона є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як К.А. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 195238545 від 27.12.2019 року.
Дане майно придбане нею - ОСОБА_1 , з електронних торгів з реалізації майна, організатором даних торгів було ДП «СЕТАМ», про що було складено відповідний акт від 24.12.2019 року у виконавчому провадженні № 59851902 та даний акт свідчить про реалізацію предмета іпотеки в процедурі виконавчого провадження та є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно. Відповідно до вищезазначеного акту приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. було винесено постанову про зняття арешту з майна.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не проживають з 2013 року по теперішній час, про що свідчить акт № 338 про не проживання від 26.10.2020 року, затверджений т.в.о. директора КП КМР «УКОЖФ» С.В.Лисим.
Відповідачі не є її родичами, спільно з нею не проживають, спільне господарство не ведуть. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі позбавляє її можливості повноправно здійснювати свої права, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним їй майном, а також тягне за собою додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Відповідачі не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають і взагалі квартирою не цікавляться.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились. Надали заяву про розгляд справи без їх участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з`явились. Судом вживалися заходи щодо їх повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника.
Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як К.А., реєстровий № 1855, та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 195238545 від 27.12.2019 року. Дане майно придбане позивачем ОСОБА_1 з електронних торгів з реалізації майна, організатором даних торгів було ДП «СЕТАМ», про що було складено відповідний акт від 24.12.2019 року у виконавчому провадженні № 59851902 та даний акт свідчить про реалізацію предмета іпотеки в процедурі виконавчого провадження та є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно. Відповідно до вищезазначеного акту приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. 24.12.2019 року було винесено постанову про зняття арешту з майна.
Отже спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 Житлового кодексу Української РСР та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР, з урахуванням положень ч.1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з актом КП КМР «УКОЖФ» № 338 від 26.10.2020 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2013 року за місцем реєстрації не проживають.
З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачі відсутні за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ними та власником житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 264, 265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Кам`янської міської ради в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Судові витрати покласти на позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя Л.О. Бистрова