У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

розглянувши заяву представника відповідача-1 ОСОБА_1 - адвоката Осадька О. О. про відвід головуючого в справі, суд

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 11 червня 2021 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , 3-і особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левінець В. Ю., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Ю. Н. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання протиправними та скасування рішень, витребування майна відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року апеляційну скаргу адвоката Осадька О. О. в інтересах ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Cолом`янського районного суду м. Києва від 11 червня 2021 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

Заявником було подано до суду заяву про відвід головуючого в справі.

Посилається на те, що з тексту постанови Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року вбачається, що висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм процесуального права, оскільки наявність або відсутність нововиявлених обставин встановлюється в судовому засіданні при розгляді по суті заявлених вимог, а не одноособово суддею під час вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Стверджує, що відповідно до ч. 5 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Зважаючи на те, що головуючий у справі ухвалила судове рішення, яке в подальшому було скасовано судом вищої інстанції та визнано таким, що ухвалено з порушенням норм процесуального і матеріального права - вважає, що суддя не може брати участь у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення відводу, виходячи з наступного.

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Зокрема, відповідно до ч. 2 суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суд при цьому враховує, що згідно з положеннями ст.ст. 36, 37 ЦПК України не є підставою для відводу судді від розгляду справи скасування вищестоящою інстанцією ухвали, винесеною таким суддею в межах даної справи (крім ухвали про закриття провадження в справі), та підстави скасування вищестоящою інстанцією такої ухвали, і такі обставини не можуть свідчити про будь-яку упередженість та необ`єктивність судді при розгляді даної справи.

Тому обставини, що викладені у заяві про відвід судді від розгляду справи у зв`язку зі скасуванням ухвали не можуть бути підставою, згідно зі ст.ст. 36, 37 ЦПК України, для відводу судді, а тому така заява є необґрунтованою.

З точки зору закону такі обставини не є підставою для сумнівів в об`єктивності судді та його відводу, а є процесуальними діями головуючого, врегульованими законом, право оскарження яких мають учасники процесу в установленому цивільним процесуальним законом порядку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини у рішенні в справі «Білух проти України» від 09 листопада 2006 року зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні справи Європейський суд у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

При цьому суд вважає, що наявність об`єктивного критерію має визначатися виходячи з об`єктивно існуючих обставин, тобто обставин, які існували та існують поза волею учасників процесу.

Будь - яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи безсторонності, заявником не зазначено.

Виходячи з цього, суд вважає заявлений відвід головуючому в справі необґрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення заяви.

Згідно з частинами 2 та 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням цього заява про відвід підлягає передачі для розподілу автоматизованою системою документообігу суду «Д-3».

Виходячи з цього, керуючись ст.ст.36, 37, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати необгрунтованим відвід представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Осадька О. О. головуючому в справі.

Заяву про відвід передати для вирішення іншим суддею, визначеним Автоматизованою системою документообігу суду «Д-3».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Шереметьєва