ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/807/18 Номер провадження 22-ц/814/412/21Головуючий у 1-й інстанції Татіщева Я. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря Кальник А. М.

розглянув в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2019 року у складі судді Татіщевої Я. В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, треті особи: Гребінківська міська рада Полтавської області, Селянське фермерське господарство «Україна», про визнання відмови щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки незаконною, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив суд визнати незаконною відмову ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у листі від 05 березня 2018 року, вих. № 2194/0/26-18 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 4,97 га в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2017 року із земель запасу Сербинівської сільської ради, що знаходиться за межами населених пунктів Сербинівської сільської ради і які прилягають до земель колективної власності колишнього КСП «Світанок»; зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 4, 97 га в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2017 року із земель запасу Сербинівської сільської ради, що знаходиться за межами населених пунктів Сербинівської сільської ради і які прилягають до земель колективної власності колишнього КСП «Світанок».

Позов мотивовано тим, що у період із 01 лютого 1993 року до 30 січня 1998 року він був членом КСП «Світанок» у с. Сербинівка Гребінківського району Полтавської області. У 1996 році землі КСП «Світанок» розпайовані, а тому він як член колгоспу набув право на земельну частку (пай) КСП «Світанок», середній розмір якої становить 4,97 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Проте на час розпаювання земель КСП «Світанок» у список осіб, які мають право на земельну частку (пай), він з невідомих причин не внесений.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2017 року у справі № 528/61/17 встановлено факт його членства у КСП «Світанок» с. Сербинівка Гребінківського району Полтавської області у період із 01 лютого 1993 року до 30 січня 1998 року та визнано за ним право на земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю), площею 4, 97 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) члена КСП «Світанок» с. Сербинівка Гребінківського району Полтавської області, що розташована на території Сербинівської сільської ради, за рахунок земель запасу.

Після набрання зазначеним рішенням суду законної сили він звернувся до відповідача із заявою від 19 червня 2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 4,97 га, згідно з рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2017 року із земель запасу Сербинівської сільської ради. До зазначеної заяви долучив копію рішення суду, відомості своїх паспортних даних, рішення Сербинівської сільської ради про надання пропозиції на надання земельної ділянки за межами населених пунктів від 04 травня 2017 року, план-схему (викопіювання) пропонованої земельної ділянки. Згадану заяву з додатками він відправив через відділення поштового зв`язку цінним листом із описом та повідомленням про вручення. Згідно з картою повідомлення про вручення відповідач отримав лист 23 червня 2017 року. Не дочекавшись відповіді від відповідача, він повторно 05 грудня 2017 року звернувся із аналогічною заявою та додатками. Відповідач отримав лист 11 грудня 2017 року. Втім, відповіді на своє письмове звернення він так і не отримав.

У лютому 2018 року він особисто відвідав ГУ Держгеокадастру у Полтавській області. На його звернення на особистому прийомі отримав письмову відповідь від 05 січня 2018 року, в якій зазначено про те, що він повинен уточнити своє клопотання відповідно до рішення Гребінківського районного суду Полтавської області. Із метою виконання вимог цього листа 27 лютого 2018 року він подав до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області заяву з додатками, у якій враховані роз`яснення органу державної влади.

В березні 2018 року з особистого прийому він отримав відповідь від 05 березня 2018 року про відмову у задоволенні його заяви, оскільки відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 08 лютого 2018 року № 115 земельна ділянка, на яку він претендував, включена до переліку земельних ділянок, право оренди яких виставляється на торгах у формі аукціону. Втім, відповідь ГУ Держгеокадастру у Полтавській області не містить висновків про задоволення клопотання та є перешкодою для реалізації його прав на отримання земельної ділянки у власність.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконною відмову ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у листі від 05 березня 2018 року, вих. № 2194/0/26-18 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 4,97 га в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2017 року із земель запасу Сербинівської сільської ради, що знаходиться за межами населених пунктів Сербинівської сільської ради і які прилягають до земель колективної власності колишнього КСП «Світанок».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з ГУ Держгеокадастру в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відмова ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є неправомірною та такою, що не відповідає вимогам статті 118 ЗК України.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом не було взято до уваги, що відповідно до частини третьої статті 136 Земельного кодексу України, земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів. Саме з цієї підстави позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Вказує, що на даний час земельна ділянка перебуває у законному користуванні СФГ «Україна», яке стало переможцем земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди на земельні ділянки, зокрема й щодо якої виник даний спір, а отже, розпорядження даною земельною ділянкою можливо тільки з урахуванням частини п`ятої статті 116 ЗК України.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Справа переглядалась Полтавським апеляційним судом, постановою якого від 12 грудня 2019 року апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області було задоволено частково, рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2019 року скасовано, провадження у цивільній справі закрито, роз`яснено позивачеві право звернення з адміністративним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Постановою Верховного Суду від 18 листопада 2020 року постанову Полтавського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року у зв`язку з реорганізацією Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області шляхом приєднання до Гребінківської міської ради Полтавської області замінено третю особу у справі її правонаступником.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

За правилами частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що з 01 лютого 1993 року до 30 січня 1998 року позивач ОСОБА_1 був членом КСП «Світанок» у с. Сербинівка Гребінківського району Полтавської області, що підтверджується записами копії трудової книжки позивача серії УКР № 1986939, у зв`язку з чим набув право на земельну частку (пай).

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 18 квітня 2017 року, встановлено факт членства ОСОБА_1 у КСП «Світанок» с. Сербинівка, Гребінківського району, Полтавської області у період із 01 лютого 1993 року до 30 січня 1998 року, визнано за ним право на земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) члена КСП «Світанок» с. Сербинівка Гребінківського району Полтавської області, що розташована на території Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, за рахунок земель запасу.

В період з 19 червня 2017 року та 05 грудня 2017 року ОСОБА_1 звертався до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із заявами про відведення земельної ділянки орієнтовною площею 4,97 в умовних кадастрових гектарах згідно з рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2017 року із земель запасу Сербинівської сільської ради. До заяви ОСОБА_1 долучив копію рішення суду, відомості своїх паспортних даних, рішення Сербинівської сільської ради від 04 травня 2017 року про надання пропозиції до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населених пунктів площею 4,97 умовних кадастрових га за рахунок земель запасу Сербинівської сільської ради згідно рішення Гребінківського районного суду від 06.04.2017 у справі № 528/61/17, план-схему (викопіювання) пропонованої та погодженої сільською радою земельної ділянки.

05 січня 2018 року ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надано ОСОБА_1 відповідь за № 121/0/226, якою йому роз`яснено, що з метою вирішення питання, порушеного у його клопотанні, необхідно зазначити відповідно до рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2017 року умовні кадастрові гектари. Крім того, відповідно до зазначеного рішення суду за ОСОБА_1 визнано право на земельну частку (пай) та не вирішено питання про права та обов`язки ГУ Держгеокадастру у Полтавській області.

27 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про відведення земельної ділянки з урахуванням відомостей, викладених у листі-відповіді ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 05 січня 2018 року № 121/0/26-18.

Листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 05 березня 2018 року № 2194/0/26-18 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання з огляду на те, що відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 08 лютого 2018 року № 115 земельна ділянка, на яку він претендує, включена до переліку земельних ділянок, право оренди яких виставляється на торгах у формі аукціону.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 08 лютого 2018 року № 115 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону» вирішено провести земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності згідно з додатком № 1.

У додатку № 1 до наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 08 лютого 2018 року № 115 міститься перелік земельних ділянок, що виставлені на аукціон, зокрема, земельна ділянка площею 34,0273 га, кадастровий номер :00:004:0501, місце розташування земельної ділянки - Сербинівська сільська рада.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 05 квітня 2018 року № 251 «Про проведення повторних земельних торгів у формі аукціону» визначено провести повторні земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності згідно з додатком № 1, у якому зазначена земельна ділянка площею 34,0273 га, кадастровий номер :00:004:0501, місце розташування земельної ділянки - Сербинівська сільська рада.

Відповідно до протоколу земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності від 18 серпня 2018 року № 3 переможцем земельних торгів щодо лота № 3 (стосовно права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності площею 34,0273 га, кадастровий номер :00:004:0501) визначено СФГ «Україна».

Між орендодавцем (ГУ Держгеокадастру у Полтавській області) та орендарем (СФГ «Україна») 18 травня 2018 року укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого СФГ «Україна» передано в оренду строком на 7 років земельну ділянку, загальною площею 34,0273 га, кадастровий номер :00:004:0501, розмір орендної плати складає 612 916, 92 грн на рік.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України, а тому дійшов висновку, що відмова Головного управлінням Держгеокадастру у Полтавській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є неправомірною та такою, що не відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та у відповідності до положень частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Згідно статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання, способами захисту цивільних прав може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (пункт «г» частини другої статті 152 ЗК України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) згідно з пунктом 2 Указу Президента України № 720/95 мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV визначено організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності.

Відповідно до статей 1, 3, 5, 8, 11, 13 вказаного Закону № 899-IV у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, особи, які мають право на земельну частку (пай), що може бути встановлено в судовому порядку, які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою.

Сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Документація із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) включає: проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245- VI, який набрав чинності з 01 січня 2013 року, було розмежовано землі державної та комунальної власності в Україні.

Відповідно до пунктів 4, 6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 5245- VI у державній власності залишились, зокрема, землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті «а» пункту 3 цього розділу, що належать до земель комунальної власності відповідних територіальних громад.

У разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами; за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.

Статтею 122 ЗК України визначені повноваження органів виконавчої влади щодо передачі у власність або користування земельних ділянок за межами та в межах населеного пункту, а саме: центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, вирішення питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту, з метою державної реєстрації права власності позивача на земельну ділянку входило до компетенції ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, а зазначені у листі від 05 березня 2018 року № 2194/0/26-18 підстави для відмови позивачеві у наданні такого дозволу є незаконними, тому суд першої інстанції, давши належну правову оцінку діям відповідача, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для захисту права позивача на земельну ділянку, яке встановлено рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2017 року у справі № 528/61/17, у спосіб, передбачений законом.

Оскільки спірні правовідносини ґрунтуються на праві позивача на виділення йому в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику невитребуваної земельної частки (паю) члена КСП «Світанок» с. Сербинівка Гребінківського району Полтавської області, доводи апеляційної скарги відповідача щодо неможливості надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у зв`язку з проведенням земельних торгів та передачею спірної земельної ділянки в оренду СФГ «Україна» є безпідставними з огляду на сутність порушеного права позивача та положення Закону України № 899-IV щодо можливості передачі невитребуваних часток (паїв) в оренду для використання за цільовим призначенням лише на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 02.10.2018 у справі № 806/3708/15, колегія суддів апеляційного суду до уваги не бере, оскільки такі висновки зроблено за інших обставин, які не є подібними спірним правовідносинам.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача та залишає скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна