Справа № 953/4175/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки, -

встановив:

Позивач, ТОВ «Кредитні ініціативи», звернувся у суд із позов до відповідачів, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , в якому просить суд звернути на предмет іпотеки, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості в сумі 395918,07 дол. США за кредитним договором №1-14/07к від 19.04.2007року, шляхом проведення прилюдних торгів, а також стягнути суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позову зазначає, що 17.12.2012року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів в тому числі за кредитним договором № 1-14/07к від 19.04.2007року, що був укладений між «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_3 . Заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором складає 154840,07 доларів США- заборгованість за кредитом, 241078 дол. США- заборгованість по відсотках. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 . Враховуючи невиконання позичальником умов кредитного договору, позивач просить стягнути заборгованість за рахунок предмету іпотеки.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 , через уповноваженого представника проти заявлених вимог заперечував, зазначаючи, що позивачем не доведений розмір заборгованості, також просив застосувати строк позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не заявилась, відзив на позов не надала.

Ухвалами суду було відкрито провадження у справі, витребувані докази, справа призначена до судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами докази, а також цивільну справу №640/9856/14, приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ч.1 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як визначено ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання.

Судом встановлено, що 19.04.2007року між «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 1-14/07к від 19.04.2007року, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в сумі 170000 доларів США ( що на дату укладання становить 858500 грн.). За користування кредитом встановлена процентна ставка в розмірі 12%. Кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 16.04.2027року. Погашення кредиту та процентів здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку (Додаток №1), який є невід`ємною частиною договору.

В забезпечення виконання зобов`язань між «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_3 19.04.2007 року було укладено іпотечний договір №1-8/07з. Предметом іпотеки є житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2007року. Співвласником предмету іпотеки є ОСОБА_2 ( п.1.2, 1.3 договору).

02.06.2008р. та 19.02.2019р. були укладені договори про внесення змін до кредитного договору, якими вносились зміни до порядку та графіку погашення кредиту та процентів.

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом на звернення стягнення за зобов`язаннями позичальників на заставлене майно та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення ( п.2.2 договору).

Після підписання реєстру позичальників новий кредитор набуває усіх прав як процесуального правонаступника первісного кредитора. ( п.9.1 договору).

Крім того, 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало договори забезпечення та права за договорами забезпечення. У додатку №1 один до вказаного договору міститься іпотечний договір №1-8/07з від 19.04.2007р.

Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи», набуло право вимоги за кредитним договором № 1-14/07к від 19.04.2007року та іпотечним договором №1-8/07з від 19.04.2007р.

27.04.2017р. рішенням Київського районного суду м.Харкова у справі №640/7223/16 був поділений житловий будинок з надвірними будівлями між відповідачами, як спільне майно набуте за час їх шлюбу.

З урахуванням наведеного відповідачі є на теперішній час власниками іпотечного майна по Ѕ частині.

Відповідно до п.5.3.2 договору кредиту банк має право в разі прострочення сплати кредиту та відсотків за умовами договору достроково вимагали повернення у сієї суми кредиту , процентів, неустойки про що письмово повідомляє.

В наслідок невиконання зобов`язань за кредитним договором позивачем було надіслано вимогу відповідачам про дострокове повернення кредиту та нарахованих відсотків в строк 30 днів з дати отримання вимоги, а лен не пізніше 37 днів з моменту відправлення цієї вимоги.

13.11.2013року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про вчинення виконавчого напису та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. було вчинено виконавчий напис від №1853 від 13.11.2013року, згідно якого запропоновано звернути стягнення на іпотечне майно- житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 та за рахунок коштів отриманих від реалізації житлового будинку задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості по кредитному договору від 19.04.2007р., яка складається з заборгованості за період з 28.11.2012р. по 01.10.2013р. за кредитом- 1237636, 68 грн., заборгованості за відсотками в сумі 732721, 59 грн., також у виконавчому написі визначено, що строк платежу за кредитним договором від 19.04.2007р. настав 17.12.2012року.

Надсилання вимоги та вчинення 13.11.2013р. приватним нотаріусом Пономарьовим В.Ю. виконавчого напису, про дострокове стягнення усієї заборгованості із зазначенням про настання строку платежу, свідчить про те, що позивач скористався своїм правом на дострокове повне повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що потягло зміну строку виконання основного зобов`язання.

Наявність виконавчого напису нотаріуса про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, незалежно від виконання його боржником, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором та пені за п.5.1. договору, який у цій частині змінений кредитором, і у такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Оскільки банк вимог про стягнення сплати встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень статті 625 ЦК України не заявляв, вимоги банку в частині стягнення нарахованих після виконавчого напису процентів за умовами договору, задоволенню не підлягають, оскільки нараховані не правомірно.

На підстав зазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження та згідно інформації з реєстру виконавчих проваджень виконавчий документ повернутий стягувачу.

Відповідачі зверталась до суд з позовом про визнання виконавчого напису №1853 від 13.11.20213року таким, що не підлягає виканню, однак рішенням суду від 14.09.2014року в задоволенні позову було відмовлено та ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18.02.2015року рішення залишено без змін.

Зазначеними рішення встановлено наявність безспірності заборгованості за кредитним договором №1-14/07к від 19.04.2007р. на час вчинення виконавчого напису нотаріуса, яка виникла за період з 28.11.2012р. по 01.10.2013р. за кредитом- 1237636, 68 грн., заборгованості за відсотками в сумі 732721, 59 грн.

Зазначена сума відповідачами не спростована та у відповідності до положень ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню

Суд зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного, оскільки статтею 50 Закону України "Про нотаріат" передбачено право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Тлумачення вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

З урахуванням наведеного, перебіг позовної давності за вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки починається від дня, коли у кредитора (іпотекодержателя) виникло право на відповідний позов, незалежно від того, чи звертався він після цього до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав.

У силу положень статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Повернення стягувачу виконавчого напису (виконавчого документу) не може переривати перебіг позовної давності за позовними вимогами про звернення стягнення (постанова ВС від 09.12.2019року № 357/5125/16-ц).

Доказів визнання відповідачами свого боргу після вчинення виконавчого напису нотаріуса, суду не надано. Наявність в матеріалах справи заяви від відповідача про можливість мирного врегулювання спору, не є діями які свідчать про визнання відповідачем боргу, а внаслідок і переривання строку позовної давності.

Отже, позивач скористався своїм правом та у позасудовому порядку змінив строк виконання основного зобов`язання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом нотаріуса, в якому зазначено, що строк платежу настав 17.12.2012року, а тому саме з цього часу настав перебіг позовної давності.

Однак з позовом до суду позивач звернувся 12.03.2020року, тобто не реалізував свого права на стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки у судовому порядку в межах строку позовної давності.

Враховуючи викладене та те, що стороною відповідача заявлено про застосування позовної давності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 78, 82, 89, 141, 258, 263, 264,265, 280 ЦПК України

вирішив:

В задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (04080, с.Київ, вул.Вікентія Хвойки,б.21, код 35326253) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_2 ) про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Бородіна