Справа № 178/2043/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2021 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого Цаберябого Б.М.

при секретарі Янченко Л.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в с.Кринички заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Криничанської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з цією заявою про перегляд рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року у цивільній справі № 178/2043/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Криничанської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування.

В обґрунтування цього зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21 жовтня 2014 року повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 15 травня 1995 року секретарем виконавчого комітету Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 154, яким заповів заявнику земельну ділянку (пай), площею 6,00 гектарів, розташовану в адміністративних межах Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, згідно державного акту серії ІІ-ДП № 032842.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на земельну частку, площею 6,00 гектарів, розташовану в адміністративних межах Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка перебувала в користуванні померлого згідно Державного акту серії ІІ-ДП № 032842. При зверненні до реєстраційної служби для реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку заявнику було відмовлено, оскільки вказану земельну ділянку було зареєстровано на ОСОБА_2 на підставі рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року. Заявник вказує, що при ухваленні вказаного рішення, суду не було відомо про існування заповіту, складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 . Тому звернувся до суду з цією заявою і просить скасувати рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року у цивільній справі № 178/2043/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Криничанської районної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування.

Представник ОСОБА_2 , адвокат Стрижак Є.Ю. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням слухати справу без його присутності, у задоволенні заяви ОСОБА_1 просить відмовити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази суд вважає, що вимоги заявника мають бути задоволеними. Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 21 жовтня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, який доводився батьком1 ОСОБА_2 та дідом ОСОБА_1 .

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року у справі № 178/2043/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Криничанської районної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування було визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на земельну частку, площею 6,00 гектарів, розташовану в адміністративних межах Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка перебувала в користуванні померлого згідно Державного акту серії ІІ-ДП № 032842.

При ухваленні вказаного рішення за позовом ОСОБА_2 , суду не було відомо про існування заповіту, складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , та в майбутньому вказане призвело до порушення права власності ОСОБА_1 на спадкування за заповітом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 15 травня 1995 року секретарем виконавчого комітету Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 154, яким заповів заявнику земельну ділянку (пай), площею 6,00 гектарів, розташовану в адміністративних межах Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, згідно державного акту серії ІІ-ДП № 032842, що встановлено судом апеляційної інстанції в постанові від 17 грудня 2019 року.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на земельну частку, площею 6,00 гектарів, розташовану в адміністративних межах Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка перебувала в користуванні померлого згідно Державного акту серії ІІ-ДП № 032842.

При зверненні до реєстраційної служби для реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку заявнику було відмовлено, оскільки вказану земельну ділянку було зареєстровано на ОСОБА_2 на підставі рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи лише на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою без укладення договору про право користування земельною ділянкою із власником землі, припиняється зі смертю особи, якій належало таке право і не входить до складу спадщини.

Враховуючи вищевикладене та правову позицію Верховного суду України викладену у постановах від 05.10.2016 по справі № 6-2329цс16, яка не могла бути відома суду на час розгляду справи, суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_3 припинилося право постійного користування земельною ділянкою, оскільки таке право безпосередньо пов`язане із особою, якій надавалась вказана земельна ділянка. Вказана земельна ділянка була і є державною власністю. А право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право, що за умови відсутності у даному разі у спадкодавця Держаного акту на право власності на земельну ділянку є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

У пунктах 3, 4, 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги факт, що при ухваленні рішення 22 грудня 2014 року у цивільній справі № 178/2043/14-ц суду не було відомо про існування заповіту, складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , що в майбутньому призвело до порушення права власності ОСОБА_1 на його законне право на спадкування за заповітом, суд вважає за необхідне скасувати вказане рішення. А про існування вказаного рішення ОСОБА_1 стало відомо лише після звернення до реєстраційної служби для реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, право власності на яку за ним було визнано рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року у справі № 178/464/18. Викладене дає суду підставу для поновлення строку для звернення до суду з цією заявою.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 423-429 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Криничанського районного суду від 22 грудня 2014 року.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Криничанської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування задовольнити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року у цивільній справі № 178/2043/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Криничанської районної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Криничанської районної державної адміністрації про визнання в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 права власності на земельну частку, площею 6,00 гектарів, розташовану в адміністративних межах Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка перебувала в користуванні померлого згідно Державного акту серії ІІ-ДП № 032842 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Б. М. Цаберябий

р