УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

09 грудня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», ТОВ «Делвік» про визнання частково недійсним договору відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами, скасування реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», ТОВ «Делвік» про визнання частково недійсним договору відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами, скасування реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння.

08.12.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ТОВ «ДЕЛВІК».

Заява обґрунтована тим, що позивач оскаржує договори відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами, скасування реєстрації та витребування квартири АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ТОВ «ДЕЛВІК». З урахуванням того, що між сторонами виник спір щодо права власності на вказану квартиру, їй можливе відчуження може призвести до утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Отже, закон пов`язує забезпечення позову з неможливістю чи утрудненням виконання судового рішення.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З позову ОСОБА_1 вбачається, що предметом позову є визнання частково недійсним договору відступлення прав вимоги, укладеного 22.09.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс», визнання протиправним та скасування рішення приватного виконавця про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «ДЕЛВІК» та витребування з володіння ТОВ «ДЕЛВІК» квартири АДРЕСА_1 .

З Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19.11.2021 року судом встановлено, що відповідачу ТОВ «ДЕЛВІК» належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу.

Враховуючи, що між сторонами виник спір щодо права власності на вищезазначену спірну квартири, відчуження цього майна значно ускладнить в подальшому виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому суд дійшов переконання про застосування за справою заходу забезпечення позову у вигляді накладення заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_1 . В решті заява є необґрунтованою.

Даний вид забезпечення позову знаходиться в прямому зв`язку із предметом позову та невжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, призведе до порушення майнових прав позивача.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову частково.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», ТОВ «Делвік» про визнання частково недійсним договору відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами, скасування реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Делвік» ( ) відчуження квартири АДРЕСА_1 .

В решті заяву про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.І.Майдан

Ухвала підлягає негайному виконанню з 09.12.2021 року.

Суддя: С.І.Майдан