Номер провадження: 22-ц/813/7680/21
Номер справи місцевого суду: 501/759/21
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю. О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Тюміна Ю.О. 17 березня 2021 року у м. Чорноморськ Одеської області,

встановила:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. 1-3).

ОСОБА_1 також звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Бондар І.М. від 11 жовтня 2013р., зареєстрованого в реєстрі за №7277, та заборони здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Бондар І.М. від 11 жовтня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №7277 (а.с. 9-10).

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалась на те, що приватним нотаріусом Бондар О.С. 11 жовтня 2013 року був вчинений виконавчий напис, відповідно до якого звернено стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності їй та ОСОБА_3 . Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 30 листопада 2020 року приватному виконавцю був наданий дозвіл на реалізацію майна, а саме кв. АДРЕСА_1 , в якій зареєстровані неповнолітні діти, без попереднього дозволу органу опіки та піклування. Наразі відкрито виконавче провадження та здійснюються виконавчі дії, які направлені на реалізацію вказаної квартири, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 17 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено. Зупинено стягнення, яке здійснюється на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 11 жовтня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №7277, та заборонити здійснення будь-яких дій відносно виконання вказаного виконавчого напису (а.с. 46-47.

В апеляційній скарзі представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляу до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, не надала свого розрахунку суми боргу. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності (а.с. 49-51).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, до Іллічівського міського суду Одеської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «ОПТ Факторинг Україна» про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського виконавчого округу Бондар І.М. 11 жовтня 2013 р. за реєстровим номером №7277 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі Іпотечного договору №PML -500/067/2005, а саме на квартиру АДРЕСА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 18 грудня 2019 р. було відкрито виконавче провадження з виконання оскаржуваного виконавчого напису про звернення стягнення на квартиру, яка належить на праві власності в рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 30 листопада 2020р. приватному виконавцю Колечко Д. М. було надано дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно, право користування якою мають малолітні діти, без отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися.

Пункт перший частини першої статті 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» (надалі Закон) визначає, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що судовим рішенням, а саме ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 30 листопада 2020 р., не був вирішений спір про право, про стягнення заборгованості або про звернення стягнення на іпотечне майно. Ухвалою суду лише встановлений порядок звернення стягнення наданий дозвіл на звернення стягнення на іпотечне майно без отримання дозволу органу опіки та піклування.

Тому, заборона забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, не поширюється на спірні правовідносини, оскільки позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення виконання виконавчого напису, а не судового рішення про порядок його виконання без отримання дозволу органу опіки та піклування.

Враховуючи, що позивачка оскаржує виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого здійснюється реалізація кв. АДРЕСА_1 , то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заява ОСОБА_1 підлягала задоволенню.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про те, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, не надала свого розрахунку суми боргу. Крім того, ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів зауважує, що судом у апеляційному порядку переглядається ухвала суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову, а питання щодо обгрунтованості позовних вимог не є предметом апеляційного перегляду.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 17 березня 2021 року про забезпечення позову постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 17 березня 2021 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 10 грудня 2021 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе