Справа № 452/1860/20 Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А.
Провадження № 22-ц/811/753/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі ПрАТ «СК «Провідна») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 7 червня 2016 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_1 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АЕ/9582731, забезпечений транспорт марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 . 9 березня 2017 року близько 1 год. 45 хв. по просп. Миру в м. Мелітополь сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та транспортного засобу марки «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб марки «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , з вини ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», згідно поліса № АЕ/9582731. Винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнано ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується постановами судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 3 квітня 2017 року та від 6 червня 2017 року. У позові зазначено, що згідно з умовами поліса № АЕ/9582731, на підставі страхового акту № від 27 вересня 2017 року, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір витрат за пошкоджений транспортний засіб марки «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , складає 8797 грн 36 коп. У зв`язку із викладеним і відповідно до умов Договору страхування, ПрАТ «СК «Провідна» відшкодувало власнику транспортного засобу марки «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , витрати на ремонт автомобіля у сумі 8797 грн 36 коп.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2020 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про стягнення 8797 (вісім тисяч сімсот дев`яносто сім) грн 36 коп. шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду в оскаржила ПАТ «Страхова компанія «Провідна».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що позивач зазначив правову підставу для звернення з позовною заявою до суду, а саме вказав п. а) п.п. 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», замість вірного п. в) п.п. 38.1.1. цього закону, при тому вірно зіслався на закон та статтю, які регулюють право позивача для звернення до суду з регресним позовом до ОСОБА_1 . Вважає, що невірно зазначений пункт не є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви, оскільки суд мав самостійно здійснити правильну правову кваліфікацію правовідносин, оцінити заявлені підстави позову, тобто обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, та застосувати ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких вони є. Зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що позивач посилався на п. а) п.п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, із постанови Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 6 червня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а керував автомобілем «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу «Drager Alkotest» та проходження огляду у «Міському наркологічному диспансері м. Маріуполя» відмовився в присутності двох свідків. Дані обставини передбачені п. в) п.п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на які позивач у своїй позовній заяві не посилався. За таких обставин, у задоволенні позову судом першої інстанції було відмовлено за безпідставністю.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9582731 від 7 червня 2016 року, між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_1 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспорт марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 .

Із копії постанови судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 3 квітня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави, так як він 9 березня 2017 року, близько 1 год. 45 хв., керуючи автомобілем марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Миру, 111, у Центральному районі м. Маріуполя, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_2 , який стояв попереду, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок указаної дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Із копії постанови судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 6 червня 2017 року відомо, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, так як він 9 березня 2017 року о 1 год. 46 хв. по проспекті Миру, біля буд. 113 в місті Маріуполі, керував автомобілем «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу «Drager Alkotest» та проходження огляду у «Міському наркологічному диспансері м. Маріуполя» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Із копії страхового акту № від 27 вересня 2017 року, відомості № ВПТ-005656 від 28 вересня 2017 року та платіжного доручення № 0047186 від 29 вересня 2017 року встановлено, що ПрАТ «СК «Провідна» здійснило страхове відшкодування за пошкодження автомобіля марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_2 , у розмірі 8797 грн 36 коп.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові, як помилково вважав суд першої інстанцій у цій справі.

Суд з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)).

Слід зазначити, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Так, відносини, які склались між сторонами спору у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів».

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників ( стаття 3 Закону).

Реалізуючи принцип захисту майнових інтересів страхувальників, законодавець передбачив виключний перелік підстав, за якими у страховика після виплати страхового відшкодування виникає право подати регресний позов до страхувальника або водія.

Відповідно до підпункту 38.1.1 «в» пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Оскільки, є доведеним відмова відповідача від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, страховик набув право зворотної вимоги до заподіювача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування, а тому позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 8 797,36 грн є підставним та підлягає до задоволення.

Проте суд першої інстанції зазначеного не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, не застосувавши до спірних правовідносин правову норму, яка підлягає застосуванню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволення позовних вимог, що призвело до ухвалення незаконного рішення, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позову слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 2102,00 грн сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2020 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 8 797,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2102,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 14.12.2021.

Головуючий

Судді