Номер провадження: 22-ц/813/9999/21
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Одеської міської ради - Вінюкова Володимира Миколайовича про відвід суддів Заїкіна А.П. та Князюка О.В. у справі за апеляційною скаргою Одеської міської ради на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрекс Плюс», Державного реєстратора Красносільської сільської ради Лиманського району Одеській області Дубровіної Олени Володимирівни, Державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Дмитра Миколайовича про визнання недійсними в частині рішень, актів, скасування рішень та записів про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

ІІ ОПИСОВА ЧАСТИНА:

В провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою Одеської міської ради на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрекс Плюс», Державного реєстратора Красносільської сільської ради Лиманського району Одеській області Дубровіної Олени Володимирівни, Державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Дмитра Миколайовича про визнання недійсними в частині рішень, актів, скасування рішень та записів про право власності.

16 вересня 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника Одеської міської ради - Вінюкова Володимира Миколайовича надійшла заява про відвід суддів Заїкіна А.П. та Князюка О.В.

Заяву про відвід вмотивовано наступними обставинами.

Так, ухвалою Приморського районного суду від 01 липня 2021 року було закрито провадження у справі №522/13036/20 на підставі п.1 ч.1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, адже за висновком суду першої інстанції дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатись за правилами господарського судочинства.

В обґрунтування оскаржуваної ухвали, зокрема, покладені висновки постанови Одеського апеляційного суду від 11.03.2021 року у справі №522/13036/20, прийнятої колегією суддів Одеського апеляційного суду у складі: головуючого судді Заїкіна Анатолія Павловича, судді Князюка Олександра Васильовича, судді Таварткіладзе Олександра Мезеновича.

Вказаною постановою апеляційну скаргу ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» задоволено частково, скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2020 року про забезпечення позову та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви Одеської міської ради про забезпечення позову відмовлено.

Приймаючи постанову суд апеляційної інстанції зробив такі висновки:

«… у даній справі, немає спору між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), в тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, оскільки позивач не є та не був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРЕКС ПЛЮС».

Аналіз предмета й підстав позову, викладених у позовній заяві, а також доводів, наведених в апеляційній скарзі та відзиву на неї, вказує на те, що позов у цій справі позивач (юридична особа) пред`явив до відповідачів (юридичних та фізичних осіб) з метою захисту свого права власності на майно, посилаючись на його незаконне надходження до статутного капіталу ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» та безпідставне володіння вказаними товариством цим майном.

Вимоги про скасування державної реєстрації позивач (юридична особа) пред`явив до юридичної особи - ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» як до особи, яка на час звернення з позовом володіє спірним майном та перешкоджає у здійсненні відповідних речових прав позивачем, тобто сторони спору про майно.

Позовні вимоги Одеської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним Акту прийому-передачі нерухомого майна від 05.01.2017 року в частині передачі останніми до статутного капіталу ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» нерухомого майна стосуються створення вказаного товариства. Натомість, задоволення вказаних позовних вимог до відповідачів фізичних осіб не відновлює порушене право позивача щодо володіння та користування спірним майном, оскільки відповідно до позову сам позивач посилається на те, що спірні об`єкти нерухомості не існують, є знищеними. Також, зі змісту позовної заяви не вбачається, що спірні об`єкти нерухомості знаходилися у власності позивача до звернення з позовом до суду.

Виходячи зі змісту та предмету спору вбачається, що спір у даній справі виник у правовідносинах із захисту права власності на майно, яке використовується в господарській діяльності, а сторонами цього спору є юридичні особи Одеська міська рада та ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС», що відповідає критеріям належності справи до господарського судочинства. Визначення позивачем у позові такого складу сторін у справі (позивача та відповідача), який не відповідає реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах, не може змінювати вид судочинства, в якому слід розглядати такий спір.

Суд першої інстанції на вищевказане не звернув уваги.

Колегія суддів прийшла до висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а спір про захист права власності майна, що належить позивачу юридичній особі, але використовується в господарській діяльності відповідача іншої юридичної особи, відноситься до компетенції господарських судів України. Отже, не має законних підстав для забезпечення позову в порядку цивільного судочинства, а ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2020 року про забезпечення позову підлягає скасуванню.»

Таким чином, згідно з постановою, прийнятою у цій же справі №522/13036/20, судді Заїкін А.П. та Князюк О.В. у складі відповідної колегії вже висловили свою позицію з приводу питання про юрисдикцію даної справи, дійшовши висновку про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, на чому і ґрунтується ухвала. Втім, фактично саме такий висновок оскаржується міською радою згідно із поданою апеляційною скаргою.

З огляду на зазначене, представник Одеської міської ради зауважує, що право відводу є процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду.

ІІІ МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Перевіривши доводи заяви представника Одеської міської ради - Вінюкова Володимира Миколайовича про відвід суддів Заїкіна А.П. та Князюка О.В. у справі за апеляційною скаргою Одеської міської ради на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрекс Плюс», Державного реєстратора Красносільської сільської ради Лиманського району Одеській області Дубровіної Олени Володимирівни, Державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Дмитра Миколайовича про визнання недійсними в частині рішень, актів, скасування рішень та записів про право власності, суд приходить до висновку щодо наґявності підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (рішення Європейського суду з прав людини в справі Білуха проти України від 09 листопада 2006 року, в справі «Фельдман проти України» від 8 квітня 2010 року).

Згідно п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, допускається відвід (самовідвід) судді у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід здатний убезпечити сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Як зазначив європейський суд з прав людини в рішенням у справах «Макаддеф про Мальти», «Мезнарич проти Хорватії» в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого мають щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності суддів та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Враховуючи, що постановою Одеського апеляційного суду від 11.03.2021 року у справі №522/13036/20, прийнятою колегією суддів Одеського апеляційного суду у складі: головуючого судді Заїкіна Анатолія Павловича, судді Князюка Олександра Васильовича, судді Таварткіладзе Олександра Мезеновича, було висловлено позицію з приводу питання про юрисдикцію даної справи, вбачаються обставини, що можуть викликати в учасників справи сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Заїкіна А.П. та Князюка О.М. при розгляді апеляційної скарги Одеської міської ради на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року.

Виходячи із засад розумності, виваженості та закріплених принципів судочинства, з метою уникнення сумнівів у сторін щодо об`єктивності і неупередженості суддів при розгляді даної справи та забезпечення об`єктивного розгляду справи, недопущення подальших сумнівів сторін при прийнятті рішень, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника Одеської міської ради - Вінюкова Володимира Миколайовича про відвід суддів Заїкіна А.П. та Князюка О.В. є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 36, 40, ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати обґрунтованим заявлений представником Одеської міської ради - Вінюковим Володимиром Миколайовичем відвід суддям Заїкіну А.П. та Князюку О.В. у справі за апеляційною скаргою Одеської міської ради на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрекс Плюс», Державного реєстратора Красносільської сільської ради Лиманського району Одеській області Дубровіної Олени Володимирівни, Державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Дмитра Миколайовича про визнання недійсними в частині рішень, актів, скасування рішень та записів про право власності.

Відвести суддів Заїкіна Анатолія Павловича та Князюка Олександра Васильовича від участі у справі № 522/13036/20.

Справу передати до канцелярії апеляційного суду для визначення складу суду у передбаченому законодавством порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова