РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1119/21

2/609/541/2021

13 грудня 2021 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Катерняк О.М.

за участі: секретаря судового засідання Аніпчук В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 до

відповідача: ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про стягнення додаткових витрат на дітей,

учасники справи не з`явилися,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. 29 вересня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про стягнення додаткових витрат на дітей, а саме: за навчання доньки ОСОБА_3 в сумі 8588 грн., за навчання сина ОСОБА_4 в сумі 6784 грн.

2. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтувала тим, що відповідно до виконавчого листа № 2-722/11 від 20.12.2011р., виданого Шумським районним судом Тернопільської області, з відповідача ОСОБА_4 в її користь стягнуто аліменти на утримання трьох дітей, ОСОБА_3 , 2001р.н., ОСОБА_4 , 2003р.н., та ОСОБА_5 , 2007р.н., в розмірі Ѕ частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи із дня звернення до суду 04 листопада 2011 року та продовжувати до досягнення повноліття дітей.

Як зазначає позивачка в позовній заяві, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, розмір витрат на утримання дітей значно зросли. Так, донька ОСОБА_3 з 01 вересня 2018 року є студенткою Тернопільського Національного економічного університету, вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 65780 грн. Протягом 2020-2021років за навчання дочки позивачка понесла витрати на освітні послуги в сумі 17175 грн. Син ОСОБА_4 з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року був студентом платної групи Тернопільського кооперативного торгівельно-економічного коледжу, протягом 2020-2021 років за навчання сина позивачка понесла витрати на освітні послуги в сумі 13568 грн.

Позивачка стверджує, що загальна сума, понесена нею на навчання дітей становить 30743 грн., які вона вважає за необхідне розділити порівну між нею та відповідачем.

З цих підстав позивачка просить позов її задовольнити, стягнути із відповідача ОСОБА_4 на її користь половину вартості витрат на навчання дітей протягом 2020-2021 років, а саме: за навчання доньки ОСОБА_3 в сумі 8588 грн., за навчання сина ОСОБА_4 в сумі 6784 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, на 16 листопада 2021р.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року судовий розгляд було відкладено на 13 грудня 2021 року, у зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання.

5. Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, з повним підтриманням позовних вимог.

6. Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, своїм правом на надання відзиву на позов не скористався, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не скеровував, заперечень проти позову суду не представив.

7. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

8. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

9. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

10. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

11. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки № 130 від 23.09.2021р., виданої Навчально-науковим інститутом міжнародних відносин ім. Б.Д.Гаврилишина Західноукраїнського національного університету вбачається, що ОСОБА_3 дійсно навчається у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю «Міжнародні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії», ступінь вищої освіти бакалавр, курс навчання 4, форма навчання денна, умови навчання повна оплата, нормативний термін навчання 3 роки 10 місяців, завершення навчання згідно з навчальним планом 30 червня 2022 року.

12. Згідно із договором № 142506 про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 02 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 вступила на денну форму навчання, з освітнім ступенем бакалавр, на спеціальність «Міжнародні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії», юридичного факультету Тернопільського національного економічного університету. Загальна тривалість навчання для здобуття освітнього ступеня/ освітньо-кваліфікаційного рівня становить: 3 роки 10 місяців, строк навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 рік. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 65780 грн.

13. Із довідки про оплату за навчання від 23.09.2021р., виданої Західноукраїнським національним університетом ОСОБА_3 слідує, що за її навчання згідно з договором № 142506 у період з 1 вересня 2020р. по 31 серпня 2021р. було внесено: 1500 грн. - 4 вересня 2020р.; 1500 грн. 29 вересня 2020р.; 1500 грн. 28 жовтня 2020р.; 1375 грн. 16 листопада 2020р.; 1500 грн. 23 грудня 2020р.; 4500 грн. 22 січня 2021р.; 2500 грн. 15 березня 2021р.; 2000 грн. 16 червня 2021р.;800 грн. 18 червня 2021р.. разом 17175 грн.

14. Відповідно до договору про підготовку молодших спеціалістів та кваліфікованих робітників Тернопільським кооперативним торгівельно-економічним коледжем від 02 серпня 2018р. вбачається, що ОСОБА_4 вступив на денну форму навчання, за освітньо-кваліфікаційним рівнем - молодший спеціаліст, зі спеціальності «Готельно-ресторанна справа» в Тернопільському кооперативному торгівельно-економічному коледжі з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2021 рік. Вартість освітньої послуги становить: 2018-2019н.р. 10900 грн.; 2019-2020н.р. 12100 грн.; 2020-2021н.р. 13550 грн.

15. Довідкою № 234 від 23 вересня 2021р., виданою Тернопільським кооперативним фаховим коледжем підтверджується, що за 2020-2021 навчальний рік сума оплати за навчання ОСОБА_4 в коледжі становить 13568 грн.

16. Відповідно до довідки № 4025 від 29.09.2021р. , виданої Центром надання адміністративних послуг Великодедеркальської сільської ради Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_1 вбачається, що склад її сім`ї проживаючих та зареєстрованих такий: ОСОБА_1 заявник, ОСОБА_3 дочка, ОСОБА_4 син, ОСОБА_5 син.

ІV. Оцінка Суду.

Вирішуючи питання на предмет задоволення позову, суд враховує наступне.

17. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

18. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

19. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

20. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

21. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

22. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

23. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

24. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

25. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

26. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

27. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

28. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

29. Згідно зі ст. 185 ч.1 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

30. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

До особливих обставин, викладених у ст.185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

31. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 такою особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат, вказала навчання двох дітей у вищому навчальному закладі.

На підтвердження понесених витрат позивачкою надано: договір № 142506 від 02 серпня 2018р. про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом та фізичною особою, стосовно навчання доньки ОСОБА_3 з умовою навчання повна оплата; договір про підготовку молодших спеціалістів та кваліфікованих робітників від 02 серпня 2018 року, стосовно навчання ОСОБА_4 на платній формі навчання; довідку про оплату за навчання ОСОБА_3 ; довідку про оплату за навчання ОСОБА_4 .

Оцінивши надані позивачкою докази, у суду відсутні підстави відносити дані витрати до складу додаткових витрат, оскільки відсутні особливі обставини, з якими законодавець пов`язує участь батьків у додаткових витратах.

32. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( частина перша статті 76 ЦПК України).

33. Згідно з ч. 1, 7 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

34. Щодо позовних вимог позивачки про стягнення додаткових витрат на дітей понесених у зв`язку із навчанням, відповідно до поданих доказів про оплату даних освітніх послуг, суд вважає за необхідне зазначити, що навчання дітей у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини та регулюється іншою нормою матеріального закону, зокрема з відповідача на користь позивача за рішенням суду підлягають стягненню аліменти до досягнення дочкою/сином повноліття або стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Такі висновки відповідають правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 у справі № 569/6838/15-ц.

35. Крім того, позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дітей, при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти без оплати, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

З боку позивачки не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання їх дітей саме у зазначених вищих закладах. Такі навчальні заклади було обрано позивачкою на власний розсуд, без погодження із відповідачем.

36. Суд зауважує, що не відносяться до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, навчання дитини з метою здобуття професійної освіти. Такий висновок відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 26.08.2020 року у справі №336/1488/19.

37. Крім того, статтею 201 Сімейного кодексу України регулюється застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, якою, зокрема, передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Серед яких не вбачається статті 185 СК України, якою саме встановлюється обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

38. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.

39. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачці слід відмовити у задоволенні позову про стягнення додаткових витрат на дітей.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

40. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, позивачка від сплати судових витрат звільнена згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 180, 198, 199, 201 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 4, 10, 12, 13, 15, 16, 141, 258-265, 268, 279, 280, 281ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Винести заочне рішення.

2. В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення додаткових витрат на дітей відмовити.

3. Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 13 грудня 2021 року.

Суддя: О. М. Катерняк