КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 752/21082/19

номер провадження №22-ц/824/14549/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Нежури В.А.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Сірика Антона Олександровича

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року /суддя Колдіна О.О./

у справі за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 45 654,74 грн.; за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 5 312,48 грн.; інфляційну складову боргу у розмірі 20, 76 грн та 3% річних у розмірі 607, 99 грн.

В ході розгляд справи позивач, уточнив позовні вимоги та просив стягнути інфляційну складову боргу у розмірі 20, 76 грн та 3% річних у розмірі 607, 99 грн. і судовий збір 1 921 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 95-98/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник КП «Київтеплоенерго» - Сірик А.О. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги, вирішити питання судового збору.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що 24.02.2020 позивачем подана заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача 3% річних, інфляційні втрати та судові витрати в зв`язку з погашенням відповідачем заборгованості після пред`явлення позову. Тобто, беручи до уваги, що порушення відповідачем чинного законодавства, що регулює відносини у сфері комунальних послуг та строків оплати, що призвело до звернення до суду з позовною заявою, період прострочення виконання зобов`язання не змінився, у зв`язку з чим 3% річних та інфляційна складова боргу залишаються без змін та їх стягнення підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що заборгованість у нього відсутня, а нарахування, які позивач вважає сплаченим боргом зняті у зв`язку з коригування показників лічильників, а тому і санкції, нараховані позивачем є безпідставними.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з інших підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Відтак, з 01.05.2018 року надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго»

Позивач прийняв право вимоги до відповідача заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого гарячого водопостачання, а також прийняв право вимоги до відповідача будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги.

Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою КМУ від 21.07.2005 №630, який був опублікований в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085).

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ОСОБА_1 отримував послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , однак, не виконав свої зобов`язання щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого, станом на 01.09.2019, у останнього виникла заборгованість:за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 45 654,74 грн.; за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 5 312,48 грн.

24.02.2020 р. позивачем подана заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з ОСОБА_1 суму 3% річних та інфляційні збитки всього в розмірі 628,75 гривень та судові витрати у справі, у зв`язку з погашенням відповідачем заборгованості після пред`явлення позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався нормами ст.ст.12, 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В ході розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що станом на 31.05.2021 у ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , за період 01.05.2018 по 31.09.2019 заборгованість в частині централізованого опалення та постачання гарячої води відсутня, про що свідчить довідка Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» від 31.05.2021 року №70100 та довідки від 01.06.2021 №0100.

Представниками КП «Київтеплоенерго» було проведено корегування внесених платежів за результатами зняття контрольних показників лічильників.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем належними доказами не доведено наявність заборгованості у відповідача на момент звернення до суду, у зв`язку з чим позов не підлягав задоволенню.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції проігноровано, що 24.02.2020 р. позивачем подана заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив стягнути з ОСОБА_1 суму 3% річних у розмірі 607, 99 грн та інфляційних збитків у розмірі 20, 76 грн, саме у зв`язку з тим, що заборгованість відповідачем погашена після звернення до суду.

Дані обставини судом першої інстанції не досліджувались взагалі.

Надаючи оцінку правомірності вимог стягнення 3% річних у розмірі 607, 99 грн та інфляційних збитків у розмірі 20, 76 грн, та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вказує на те, що Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 , яке надійшло до сервісного центру від 21.12.2019 за вх. № 01/01/05-20234 щодо коригування нарахувань за надані послуги з централізованого опалення.

За результатами розгляду повідомлено, що відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про єдину міську службу для комплексного обслуговування споживачів житлово-комунальних послуг за принципом «єдиного вікна» на базі комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 08.12.2016 № 1244, та на підставі укладених договорів з виконавцями послуг, Концерн здійснює обслуговування споживачів з питань нарахування та обліку житлово-комунальних послуг.

В січні 2020 року здійснено коригування (донараховано) нарахування за надані послуги з централізованого опалення, згідно фактичних показників засобу обліку за періоди з 01.10.2016-30.04.2017,01.11.2017-30.04.2018 на суму 8914,74 грн.

Також, в січні 2020 року здійснено коригування (знято нарахування) за послугу з централізованого опалення, надану за періоди з 01.10.2018-30.04.2019, 01.11.2019-31.12.2019 на суму 46742,79 грн., що буде відображено у рахунку - повідомленні за січень 2020 року. /а.с. 54/

Крім того, відповідно до довідки від 12.02.2020 р., за ОСОБА_1 по постачанню гарячої води рахується переплата. /а.с. 55/

Зменшуючи позовні вимоги, позивач повідомляє, що у жовтні 2019 р., листопаді 2019 р., січні 2020 р., лютому 2020 р. відповідачем було сплачено заборгованість, водночас, не посилається на жодну квитанцію та не вказує дати сплати /а.с. 61/.

Жодних доказів оплати заборгованості матеріали справи не містять, а тому апеляційний суд доходить висновків, що нарахування зняті у зв`язку з коригуванням показників, а отже і відповідальність у виді 3% річних та інфляційної складової відсутня.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з підстав, викладених у постанові, а позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційної складової задоволенню не підлягають у зв`язку з недоведеністю наявності основної суми заборгованості та її сплаті, після звернення з позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, позивач просив вирішити питання судових витрат. У зв`язку з відмовою у позовних вимогах, судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Сірика Антона Олександровича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року - скасувати, у задоволенні позову комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції покласти на комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: