Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2629/19 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Категорія 48 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 283/2629/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок необережного поводження з вогнем

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23 липня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Ярмоленка В.В. у м. Малині,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в кінцевій редакції якого просила стягнути із ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 92132 грн., судові витрати, пов`язані із проведенням судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 5 000 грн., судовий збір у розмірі 768,40 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . 06.09.2019 року ОСОБА_4 спалював сухе листя та траву в небезпечній близькості до належного їй домоволодіння, в результаті чого вогонь перекинувся на належний їй житловий будинок, який внаслідок загорання був частково знищений.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 23 липня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок необережного поводження ОСОБА_4 з вогнем, у розмірі 46 580 грн. 00 копійок.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 , просить рішення суду в частині задоволених вимог скасувати і закрити провадження у цій частині.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не було залучено до участі у справі ще одного спадкоємця ОСОБА_4 ОСОБА_5 . Зазначає, що суд безпідставно поклав відповідальність з відшкодування шкоди на відповідача ОСОБА_2 , оскільки відсутній причинний зв`язок між протиправною поведінкою останньої та спричиненою шкодою. Вважає, що докази, які поклав суд першої інстанції в основу свого рішення є неналежними та не повинні були братись до уваги судом.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що правомірність отримання ОСОБА_2 права на спадкове майно за заповітом на час винесення рішення Малинським районним судом ніким не було оспорене, а тому суд першої інстанції обґрунтовано залучив до участі у справі спадкоємця померлого відповідача ОСОБА_4 його дочку ОСОБА_2 . У відзиві позивач вказує, що, зазначаючи про підробленість усіх документів, апелянт не наводить жодних доказів на спростування доказів по справі, які суд визнав належними та допустимими. Вказує, що відповідачі були присутні у судовому засіданні та надавали пояснення.

До суду апеляційної інстанції сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст. 372 ЦПК України).

Разом з тим, ОСОБА_2 неодноразово заявляла клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, ухвалою Житомирського апеляційного суду від 4 жовтня 2021 року зазначену цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 призначено до судового розгляду на 4 листопада 2021 року (т.2 а.с.3).

29 жовтня 2021 року від представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із загостренням пандемії на COVID-19 в Житомирському регіоні та місці Києві та проханням призначити справу до розгляду на кінець грудня 2021 року(т.2 а.с.38).

Зважаючи на заявлене клопотання та першу неявку сторони відповідача, розгляд справи було відкладено на 25 листопада 2021 року.

Проте, 17 листопада 2021 року від представника відповідача ОСОБА_3 знову надійшла заява про перенесення розгляду справи у зв`язку з аналогічними причинами та, окрім того, додано медичні документи про звернення, обстеження та лікування у сімейного лікаря ОСОБА_2 (т. 2 а.с.60-66).

У зв`язку з наведеним розгляд справи було відкладено на 16 грудня 2021 року.

10 грудня 2021 року до апеляційного суду знову надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи на кінець січня 2022 року у зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 на лікарняному та неможливістю прибуття її та її представника у судове засідання та із загостренням пандемії на COVID-19 в Житомирському регіоні та місті Києві.

До заяви додано копію запису ОСОБА_2 до отоларинголога на 16.12.2021 року з діагнозом хронічний бронхіт.

Апеляційним судом відхилено зазначене клопотання та вирішено розглянути справу за відсутності сторони відповідача, оскільки розгляд справи уже неодноразово відкладався, доказів того, що ОСОБА_2 перебуває на стаціонарному лікуванні/на лікарняному чи наявність заборони її контактування з іншими особами клопотання не містить, а тому, знаючи по розгляд її апеляційної скарги апеляційним судом, призначення судового засідання на 16.12.2021, вона могла вжити зусиль для коригування лікування шляхом огляду у спеціаліста на інший день чи інший час, а також вжити заходів до розгляду справи в режимі відео конференції чи за участі свого представника.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 (т.1 а.с.6). До будинку належать: веранда «а», сарай «Б», сарай «В», літня кухня «Л», огорожа 1, ворота 2, колодязь 3.

06.09.2019 в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Малинського відділення поліції за №3288 від 06.09.2019 року зареєстровано телефонне повідомлення від чергового диспетчера Малинського МРВ УДСНС про те, що в АДРЕСА_1 сталася пожежа.

Проведеною перевіркою встановлено, що за вказаною адресою знаходиться будинок, власником якого є ОСОБА_1 , яка в ході опитування пояснила, що 06.09.2019 року, близько 17 години, вона знаходилась за місцем свого проживання в с. Горинь Малинського району та в цей час їй зателефонувала жителька с. Іванівка Малинського району ОСОБА_6 і повідомила, що гр. ОСОБА_4 під час спалювання сухої трави на своїй присадибній земельній ділянці з власної необережності спричинив загорання підсобного приміщення, належного ОСОБА_1 (т.1 а.с.35-51).

Рапортом старшого інспектора-чергового Малинського відділення поліції Добровольського В.В. від 06.09.2019 року підтверджується, що 06 вересня 2019 року о 15 год. 57 хв. до чергової частини надійшло повідомлення від оператора служби «102» про виникнення пожежі в с. Іванівка. Повідомлення про загорання надійшло від ОСОБА_7 , заявник ОСОБА_8 (т.1а.с.36).

Того ж дня старшим слідчим СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області Романюк Ю.В. в присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які проживають в АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 відповідно було проведено огляд місця події домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_1 та встановлено, що між домогосподарствами по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 наявний пошкоджений, обвуглений трав`яний покрив. В напрямку присадибної ділянки від господарства по АДРЕСА_4 виявлено обвугленість трав`яного покриву. На вказаній присадибній ділянці ( АДРЕСА_4 ) на відстані 30 м від тильної частини сараю виявлено два згарища, діаметром близько 67-70см, обвугленість трав`яного покриву від вказаних згарищ розповсюдилася по присадибній ділянці в напрямку господарства АДРЕСА_1 . В подальшому, під час огляду присадибної ділянки, яка домогосподарствами не огороджена, трав`яний покрив по всій території обвуглений. До протоколу огляду додано фотоілюстрація місця події (т.1а.с. 39-43).

Поясненнями ОСОБА_5 , яка мешкає по АДРЕСА_4 , відібраними працівниками поліції, підтверджується, що 06.09.2019 їй зателефонувала сусідка та повідомила про факт пожежі, яка виникла у сараї домоволодіння по АДРЕСА_1 , внаслідок чого приміщення повністю згоріло (т.1 а.с.44).

З пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 06.09.2019 року близько 14 год. 30 хв. він підпалив траву на власній присадибній земельній ділянці. В подальшому через сильний вітер вогонь перейшов на підсобне приміщення, належне ОСОБА_11 , яке повністю згоріло. Власними силами йому не вдалося загасити полум`я (т.1а.с.48).

Поясненнями ОСОБА_6 підтверджується, що 06.09.2019 року вона перебувала на дачі в АДРЕСА_2 та спостерігала, як ОСОБА_4 спалював картоплище. При цьому на вулиці була вітряна погода. На її зауваження ОСОБА_4 не відреагував та в подальшому вона побачила, як у сусідки ОСОБА_1 горить сарай (т.1 а.с.45).

Поясненнями ОСОБА_12 підтверджується, що 06.09.2019 року вона спостерігала, як ОСОБА_4 намагався загасити полум`я, яке наблизилося до домоволодіння ОСОБА_1 , проте в подальшому відбулося загорання підсобного приміщення сараю. Після цього вона повідомила про факт пожежі сільського голову (т.1а.с.47).

Аналогічні пояснення дали ОСОБА_6 та ОСОБА_12 в суді першої інстанції, допитані як свідки.

Також встановлено, що 06.09.2019 року комісією у складі провідного інспектора Малинського МРВ Управління ДСНС України у Житомирській області Буханчука І.А., дільничного офіцера поліції Гузя О.А., за участі потерпілої ОСОБА_1 _1 та ОСОБА_4 було складено Акт про пожежу, з якого вбачається, що пожежу ліквідовано 06.09.2019 року о 17 год. 45 хв. В результаті пожежі знищено господарську будівлю та все майно, що в ній зберігалося, а також два господарські сараї з дровами та літню кухню. Ймовірною причиною пожежі вказано необережне поводження з вогнем ОСОБА_4 , при гасінні пожежі врятовано сам житловий будинок (т.1а.с.49-50).

Кримінальне провадження по факту пожежі не розпочиналося у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення (т.1 а.с.51).

Окрім того, в суді був допитаний, як свідок, інспектор Коростенського районного управління ДСНС України в Житомирській області Буханчук І.А. щодо обставин, які йому відомі по справі та пояснив, що 06.09.2019 він виїхав на місце події та, поспілкувавшись з мешканцями села, в тому числі з дружиною ОСОБА_4 , склав акт про пожежу. В акті про пожежу зазначив ймовірну причину її виникнення необережне поводження з вогнем ОСОБА_4 , оскільки до такого висновку дійшов у зв`язку з тим, що більшість опитуваних ним людей повідомила, що спостерігала, як саме ОСОБА_4 спалював картоплище біля домогосподарства, яке в подальшому було пошкоджене внаслідок дії пожежі.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції призначив по справі судову будівельно-технічну експертизу, відповідно до висновку якої №213/08-2020 від 20.08.2020 встановлено, що на момент проведення обстеження конструктивні елементи та опорядження житлового будинку і літньої кухні пошкоджені в результаті пожежі, а також знищені повністю сарай «Б» та сарай «В». Загальний технічний стан будинку станом на момент проведення дослідження можливо оцінювати як незадовільний (експлуатація можлива лише за умови проведення ремонту). Пошкодження літньої кухні є значними та привели до втрати міцності, стійкості та просторової жорстокості конструкції каркасу, що спричинило нахил самої літньої кухні. Проведення ремонтно-будівельних робіт щодо відновлення конструкцій літньої кухні є технічно неможливим.

Згідно висновку експерта вартість завданої матеріальної шкоди внаслідок пожежі в діючих цінах на момент проведення дослідження складає 92132,00 грн., в т.ч. ПДВ (20%) 15355,33 грн., в тому числі вартість завданої матеріальної шкоди по житловому будинку 76063,00 грн., в т.ч. ПДВ (20%) 12677,17 грн.; господарських будівлях 16069,00 грн., в т.ч. ПДВ (20%) 2678,17 грн. (т.1а.с.68-107).

ІНФОРМАЦІЯ_1 первісний відповідач по справі ОСОБА_4 помер (т.1 а.с.124).

У зв`язку з цим ухвалою суду першої інстанції від 28.10.2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок необережного поводження з вогнем в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди закрито (т.1 а.с.126).

Копією спадкової справи №174/2021 до майна померлого ОСОБА_4 підтверджується, що вона заведена Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою за заявою доньки спадкодавця ОСОБА_2 , якій за життя ОСОБА_4 заповів належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_5 /т.1 а.с.132-141).

Ухвалою суду першої інстанції від 28.04.2021 року залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_4 його доньку ОСОБА_2 (т.1а.с.143).

Судом також встановлено, що згідно листа КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 05.07.2021 первинна інвентаризація житлового будинку по АДРЕСА_5 була здійснена 30.06.2010 року на замовлення ОСОБА_4 та становить 46580,00 грн.(т.1 а.с.155).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.

Так, відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2019 року у справі № 466/4051/15-ц.

Заперечуючи проти позовних вимог, в порушення презумпції вини заподіювача шкоди, встановленої ч. 2 ст. 1166 ЦК України, відповідач не надала суду жодних доказів, які б підтверджували, що завдання шкоди ОСОБА_1 сталось не з вини ОСОБА_4 .

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідальність за спричинену майнову шкоду позивачці повинен нести ОСОБА_4 , від дій якого виникла пожежа та, враховуючи смерть останнього, відповідальність покладається на його спадкоємця, відповідача по справі доньку ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.4 ст. 1231 ЦК України майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Встановивши, що матеріальна шкода, завдана внаслідок необережного поводження ОСОБА_4 з вогнем, повинна відшкодовуватися його спадкоємцем ОСОБА_2 у межах вартості нерухомого майна, яке було одержане нею у спадщину, суд першої інстанції обґрунтовано поклав на неї відповідальність в сумі вартості успадкованого майна, а саме у розмірі 46580,00 грн.

Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_2 , поданої її представником ОСОБА_3 , про те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми спадкового права, оскільки не залучив до участі у справі дружину померлого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , яка фактично прийняла спадщину, проживаючи разом із спадкодавцем на момент його смерті, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки ОСОБА_5 не уповноважувала ОСОБА_2 на вчинення будь-яких процесуальних дій. Окрім того збільшення суми спадкової маси призведе до збільшення відповідальності за позовними вимогами.

Доводи в апеляційній скарзі про відсутність вини ОСОБА_4 у заподіянні шкоди не заслуговують на увагу, оскільки саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності своєї вини у завданні шкоди, про що обґрунтовано зазначено в рішенні суду першої інстанції, проте сторона відповідача на спростування вини ОСОБА_4 на надала жодних доказів, а доводи апеляційної скарги ґрунтуються лише на припущеннях.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_4 не підписував акту про пожежу 06.09.2019, оскільки підпис в акті відрізняється від його підпису на довіреності, підписаній в присутності нотаріуса, є безпідставними, оскільки такі доводи не узгоджуються з нормами цивільно-поцесуального законодавства щодо належності та допустимості доказів. З цих же підстав є необгрунтованими доводи про те, що ОСОБА_4 не підписував пояснень щодо пожежі, яка мала місце 06.09.2019.

Доводи в апеляційній скарзі про порушення процесуального законодавства, які, на думку ОСОБА_2 , були допущені судом першої інстанції не є підставою для скасування судового рішення.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене із дотриманням норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року у зв`язку з поновленням строку на апеляційне оскарження рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23 липня 2021 року було зупинено дію оскаржуваного рішення. Оскільки апеляційним судом залишено без змін зазначене рішення суду першої інстанції, то його дія підлягає поновленню.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20.12.2021.

Головуючий Судді