Справа № 591/6603/21 Провадження № 4-с/591/51/21
У Х В А Л А

про залишення без руху

17 вересня 2021 року Суддя Зарічного районного суду м. Суми КЛИМЕНКО А.Я.,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просить визнати постанову головного державного виконавця Лешанової І.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.09.2016 року незаконною та скасувати.

Дослідивши скаргу, вважаю, що її необхідно залишити без руху з таких підстав.

У розд. VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачено можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені у ч. 4 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльність та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Скаржником не зазначено в поданій скарзі відомості про стягувача та державного виконавця, їх місцезнаходження, не зазначено номер документа, який він оскаржує. Також скаржник у поданій скарзі висловлює незгоду з постановою державного виконавця про накладення арешту на його майно, однак не зазначає, яку норму закону порушено виконавцем при її винесенні.

Крім цього згідно з ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

В скарзі заявник не зазначає, коли саме він дізнався про порушення своїх прав, вказує, що про існування виконавчого листа він дізнався нещодавно, доказів на підтвердження цього не надає.

Скаржником не надано будь яких доказів на підтвердження своїх вимог, також не надано до суду копії скарги для направлення стягувачу та державному виконавцю до відому.

В поданій скарзі зазначено, що копія скарги направлена до Зарічного ВДВС м. Суми, відомості про направлення скарги стягувачу відсутні. Разом з цим, вимоги ч. 2 ст. 183 розд. 2 «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не підлягають застосуванню, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), а тому скаржнику необхідно надати копію скарги для надіслання її стягувачу та державному виконавцю.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, вважаю за необхідне залишити скаргу без руху і надати строк для виправлення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця - залишити без руху.

Запропонувати скаржнику протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали усунути вказані в ухвалі недоліки.

Роз`яснити скаржнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки скарги не будуть усунуті, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Копію ухвали надіслати скаржнику.

Суддя А.Я. Клименко