Провадження № 2/379/309/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

25 лютого 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О. О.,

за участю секретаря судового засідання Бакал O.A.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 30.11.2019 уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 108. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в зв`язку з чим виникали сварки, які в подальшому призвели до втрати взаєморозуміння. Подружні відносини між ними припинено з січня 2020 року. Спори про поділ спільного майна подружжя відсутні. На підставі цього просить суд розірвати зареєстрований шлюб з відповідачем.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року дану справу передано за підсудністю до Таращанського районного суду Київської області.

19 січня 2021 року Таращанським районним судом Київської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 09.02.2021.

В судові засідання 09.02.2021 та 25.02.2021 позивачка ОСОБА_1 не з`явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належно та завчасно:

- на 09.02.2021 на вказаний у позові номер мобільного телефону особисто отримала 02.02.2021 телефонограму (а.с.39); 19.01.2021 на цей же номер отримала SMS-повідомлення (а.с. 30); рекомендований лист із судовою повісткою про виклик до суду повернувся на адресу суду 02.02.2021 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.38), що згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки;

- на 25.02.2021 отримала 09.02.2021 SMS-повідомлення на вказаний у позові номер мобільного телефону (а.с.44); рекомендований лист із судовою повісткою про виклик до суду повернувся на адресу суду 19.02.2021 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.49), що згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно та завчасно, Направив на адресу суду заяву з проханням провести розгляд справи без його участі (а.с.47).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка двічі поспіль 09.02.2021 та 25.02.2021 не з`явилась в судове засідання, будучи належно та завчасно повідомленою у різні способи про день, час і місце розгляду справи /а.с.28, 30, 38, 39, 41, 44, 49/.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За частиною 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд вжив усіх можливих заходів для належного повідомлення позивачки за адресою, що зазначена у позовній заяві та за номером мобільного телефону, вказаний позивачкою у позові.

Позивачка не направляла суду заяви про розгляд справи за її відсутності. Також вона не повідомляла суд про причини неявки в судові засідання або про зміну місця проживання.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому, судом враховуються відповідні положення законодавства, згідно яких п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Тобто, не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача. Зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами. Положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням ст. 223 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними, при повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. Отже, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 121 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. У зв`язку з наведеним, положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, якими передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка вказала у позовній заяві адресу свого місця проживання: АДРЕСА_3 , однак, фактично за вказаною адресою відсутня, що вбачається з відміток відділення поштового зв`язку на поштових конвертах з судовими повістками про виклик до суду. При цьому, будь-які інші адреси для направлення поштової кореспонденції позивач в позовній заяві не вказала.

Водночас, позивачка достеменно знала про день, час і місце проведення судових засідань, оскільки на обидва засідання отримала SMS повідомлення на вказаний нею у позові номер мобільного телефону, а про засідання 09.02.2021 їй було повідомлено в телефонному режимі секретарем судового засідання, про що офорлмено телефонограму.

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання або перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомла суду іншої адреси.

Згідно ч. 1 ст. 130 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повітка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, звернувшись до суду з вищевказаним позовом, в судові засіданні у призначений день, час та місце розгляду справи, а саме, 09.02.2021 та 25.02.2021 повторно не з`явилися, заяв чи клопотань про розгляд справи у її відсутність суду не надала.

З огляду на те, що позивач повторно не з`явилась в судове засідання та не подала заяву про розгляд справи за її відсутності, будучи належно і завчасно повідомленою про день час і місце судових засідань, - вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись 128, 130, п. 3 ч.1 ст. 257, ст. ст. 258-261, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.02.2021.

Суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко