Справа № 466/9867/20
У Х В А Л А

підготовчого засідання

15 вересня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О. Ф.

секретар судового засідання Романчук М.С.

склад учасників:

представник позивача адвокат (а.с. 113) Бутко А.С.

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача адвокат (а.с. 94) Чопорова Н.П.

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова в межах розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної адміністрації м. Львова про встановлення місце проживання дітей та призначення виплати аліментів, заяву відповідача ОСОБА_1 від 06.09.2021 року про відвід судді Шевченківського районного суду м. Львова Федорової О.Ф., -

встановив:

На розгляді Шевченківського районного суду м Львова в провадженні перебуває цивільна справа № 466/9867/20 (провадження №2/466/751/21) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної адміністрації м. Львова про встановлення місце проживання дітей та призначення виплати аліментів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 року визначено головуючим суддю Федорову О.Ф.

06.09.2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Шевченківського районного суду м. Львова Федорової О.Ф. від участі у розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної адміністрації м. Львова про встановлення місце проживання дітей та призначення виплати аліментів.

В підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав заяву, просив її задовольнити із підстав викладених у заяві.

В підготовчому засіданні представник відповідача адвокат Чопорова Н.П. підтримала заяву відповідача ОСОБА_1 та зазначила, оскільки відповідач має певні сумніви щодо об`єктивності розгляду справи та у нього склалася думка про упередженість судді, тому просить задовольнити заяву.

В підготовчому засіданні представник позивача адвокат Бутко А.С. заперечував проти задоволення такої заяви, вважає її не обґрунтованою, зазначені у заяві підстави не відповідають дійсності, просить відмовити у задоволенні.

Ознайомившись із заявою відповідача ОСОБА_1 , заслухав думку учасників справи суд дійшов наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в ст. 36 ЦПК України, згідно з якою суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, у випадку, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст. 36 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною 1 статті 34 ЦПК України визначено, що справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 34, ч. 2 ст. 40 ЦПК України свідчить про те, що питання про відвід може бути вирішено лише ухвалою суду, яка постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який розглядає справу.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право сторін на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Білуха проти України» та інші) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» «Ветштайн проти Швейцарії», «Мироненко і Мартенко проти України» та ін).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в безсторонності суду. Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності суду позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення у справах «Ветштайн проти Швейцарії», «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії».

У цьому зв`язку, як зазначає Європейський суд з прав людини, навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється», оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення у справах «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, «Кастільо Альгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року та інші).

Суд дійшов висновку, що ті обставини, які викладені у заяві відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Федорової О.Ф. від участі у розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної адміністрації м. Львова про встановлення місце проживання дітей та призначення виплати аліментів не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді Федорової О. Ф. у наслідках розгляду вищевказаної цивільної справи.

Разом з цим, щоб не допустити в подальшому подання нових заяв про відвід судді, а також з метою недопущення підірвання довіри до судової гілки влади, суд вважає за доцільне заявлений відвід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 10, 36, 39, 40, 247, 260 ЦПК України, -

постановив:

Заяву відповідача ОСОБА_1 від 06.09.2021 року про відвід судді Шевченківського районного суду м. Львова Федорової О.Ф. від участі у розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної адміністрації м. Львова про встановлення місце проживання дітей та призначення виплати аліментів - задовольнити.

Відвести головуючого суддю Федорову О. Ф. від участі у розгляді цивільної справи № справа № 466/9867/20 (провадження №2/466/751/21) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної адміністрації м. Львова про встановлення місце проживання дітей та призначення виплати аліментів.

Справу передати до канцелярії Шевченківського районного суду м. Львова для визначення складу суду відповідно до вимог статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. Ф. Федорова