Провадження №2-з/760/1237/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду.

Заявник просить суд забезпечити майбутній позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №28560 від 23.09.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.

Вказує, що їй стало відомо, що приватним виконавцем Ярошенко К.Ю. 08.11.2021 року було відкрито виконавче провадження №67406612 на підставі виконавчого напису №28560 від 23.09.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.

Вважає, що виконавчий напис №28560 від 23.09.2021 року не підлягає виконанню, оскільки для вчинення цього напису нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості.

Заявник має намір оскаржити в судовому порядку вказаний виконавчий напис, у зв`язку з чим просив заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Встановлено, що предметом майбутнього спору буде визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, т.я. невжиття заходів забезпечення позову може призвести до безпідставного стягнення коштів.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №28560, виданого 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості.

Заявник: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Особа, яка набуде статусу учасника справи при подачі позову: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Сурікова, 3 літера А;

Особа, яка набуде статусу учасника справи при подачі позову: приватний нотаріус КМНО Бригіда Володимир Олександрович, м. Київ, проспект Петра Григоренка, 15 приміщення №3;

Особа, яка набуде статусу учасника справи при подачі позову: приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Ярошенко Костянтин Юрійович, м. Київ, проспект Соборності, 15/17 каб. 223.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя