РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.

(Справа № 285/3474/21, провадження у справі № 2/0285/869/21)

розглянув у судовому засіданні у загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про продовження строку для прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

В червня 2021 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги, які було нею в подальшому уточнено, обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом. 14 червня 2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області з заявою про прийняття спадщини. Цього ж дня нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку на звернення.

Позивачка зазначає, що не подала заяву про прийняття спадщини в строк передбачений ст. 1270 ЦК України з поважних причин, оскільки вона не була обізнана про наявність заповіту на день смерті матері, а дізналася про нього лише в червні 2021 року.

Позивачка в підготовче засідання не з`явилась, направила заяву про слухання справи у її відсутності. Просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у поданій письмовій заяві позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення, зокрема у разі визнання позову відповідачем проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши наявні матеріали в справі та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки, ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина. /а.с.8, 10/

ОСОБА_3 за життя склала заповіт на позивачку, якій був посвідчений секретарем Майстрівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області (а.с. 12).

14 червня 2021 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області з заявою про прийняття спадщини (а.с.9)

Постановою нотаріуса №74/02-14 від 14.06.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, в зв`язку з тим, що вона не подала заяву у встановлений законом шестимісячний термін та відсутністю факту прийняття спадщини. /а.с.11/

Також встановлено, що на день смерті ОСОБА_3 з нею проживала та була зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 (а.с.13)

З матеріалів справи також вбачається, що про наявність заповіту позивачка дізналася в червіні 2021 року, про що свідчить довідка Майстрівського старостинського округу виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 08 вересня 2021 року №917.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є такі причини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Таким чином, враховуючи, що відповідачка визнала позовні вимоги, про наявність заповіту позивачка дізналася лише у червні 2021 року, визнання відповідачкою позовних вимог не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаюча АДРЕСА_2 ) про продовження строку для прийняття спадщини задовольнити повністю

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на три місяці, з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Повний текст рішення виготовлено 15 вересня 2021 року.

Головуючий