ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1970/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №699/367/21 Категорія: 351000000 Літвінова Г. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року :

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.,

учасники справи:

позивач Черкаський обласний центр зайнятості,

відповідач ОСОБА_1 ,

особа, що подала апеляційну скаргу директор Черкаського обласного центру зайнятості Дендемарченко Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаського обласного центру зайнятості на рішення Корсунь Шевченківського районного суду Черкаської області від 2 вересня 2021 року у складі судді Літвінової Г.М.,

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року Черкаський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 36399,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що до Корсунь-Шевченківської районної фiлії Черкаського обласного центру зайнятості, за сприянням у працевлаштуванні дистанційно через скриньку для прийому кореспонденції, 1 червня 2020 року звернулася ОСОБА_1 , яка подала заяву про надання їй статусу безробітного і заяву про призначення допомоги по безробіттю.

Наказом Корсунь - Шевченківської районної філії ЧОЦЗ № НТ 200601 ОСОБА_1 надано статусу безробітної з 1 червня 2020 року та призначено виплату по безробіттю. Складено та підписано індивідуальний план працевлаштування безробітного за №017.

15 березня 2021 року Корсунь Шевченківською районною філією ЧОЦЗ надіслано лист № 26.02.1-14/124 до відділу обслуговування громадян № 8 м.Корсунь Шевченківського управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Черкаській області з метою перевірки достовірності поданих даних, на підставі яких прийнято рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення ОСОБА_1

22 березня 2021 року від ПФУ в Черкаській області надійшли дані, згідно яких було виявлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян № 8 м.Корсунь Шевченківського ГУ ПФУ в Черкаській області, як пенсіонер за вислугу років (працівник освіти) з 24 листопада 2014 року. З 3 грудня 2019 року виплату пенсії було припинено по факту працевлаштування на роботу, що дає право на пенсію за вислугу років. 8 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася із заявою для здійснення перерахунку, надавши документи про звільнення із спеціальної посади з 29 травня 2020 року. Перерахунок заявниці було здійснено з 30 травня 2020 року.

На підставі отриманої відповіді ПФУ в Черкаській області від 22 березня 2021 року було встановлено, що ОСОБА_1 не мала права набуття статусу безробітної і отримувати допомогу по безробіттю, так як призначено пенсію за вислугу років до моменту реєстрації її як безробітної. У зв`язку з цим виникла переплата допомоги по безробіттю за період з 1 червня 2020 року по 27 січня 2021 року, що підлягає поверненню у розмірі 36399,95 грн. У добровільному порядку ОСОБА_1 зазначену суму не повертає.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути із ОСОБА_2 на користь Черкаського обласного центру зайнятості кошти в сумі 36399, 95 грн. та судові витрати в сумі 2279,00 грн.

Рішенням Корсунь Шевченківського районного суду Черкаської області від 2 вересня 2021 року у задоволенні позову Черкаського обласного центру зайнятості відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 не порушила встановлений порядок звернення до установи центру зайнятості, а при зверненні надала всі необхідні і достатні документи для вирішення питання про постановку її на облік як безробітного. Спеціаліст установи центру зайнятості мав можливість зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для постановки ОСОБА_1 на облік як безробітного та наявності у відповідача права на отримання виплат відповідної державної допомоги.

Не погоджуючись з вищевикладеним рішенням суду, Черкаський обласний центр зайнятості подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального права, просив його скасувати та стягнути із ОСОБА_1 36399,95 грн. та судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що ОСОБА_1 , зловживаючи довірою, не виконавши свої обов`язки, як зареєстрованого безробітного щодо своєчасного інформування про обставини, які впливають на умови призначення забезпечення, отримала і пенсійні виплати і допомогу по безробіттю, на яку не мала права.

Зазначає, що судом першої інстанції не прийняті до уваги доводи позивача про незаконність отримання ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, шляхом зловживання довірою.

Вказує, що надання ОСОБА_1 трудової книжки не звільняє її від обов`язку повідомити позивача про отримання нею пенсії під час звернення із заявою про надання статусу безробітного.

Твердження відповідачки, що виплата допомоги сталася через неуважне, недбале ставлення працівників філії до своїх посадових обов`язків, не підтверджене відповідними, належними та допустимими доказами.

Учасники справи не скористалися своїм право на подання відзиву на апеляційну скаргу Черкаського обласного центру зайнятості.

Ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки, ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Черкаського обласного центру зайнятості не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 21 листопада 2014 року звільнена з посади вчителя початкових класів Павлівської ЗОШ І-ІІ ступенів Канівської районної ради за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с. 57).

У подальшому відповідачка періодично тимчасово влаштовувалася на роботу.

3 грудня 2019 року ОСОБА_1 була призначена на посаду асистента вчителя Гарбузинського НВК ДНЗ ЗОШ І-ІІ ступенів за строковим договором до 29 травня 2020 року, що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с. 58).

29 травня 2020 року ОСОБА_1 була звільнена з посади асистента вчителя Гарбузинського НВК ДНЗ ЗОШ І-ІІ ступенів у зв`язку із закінченням строкового трудового договору, що також підтверджується записом у трудовій книжці (а.с. 58).

1 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до філії Черкаського ОЦЗ із заявою про надання їй статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю (а.с.4-5).

Наказом Корсунь - Шевченківської районної філії № НТ 200601 ОСОБА_1 надано статусу безробітної з 1 червня 2020 року та призначено виплату по безробіттю. Складено та підписано індивідуальний план працевлаштування безробітного №017 (а.с.9).

ОСОБА_1 1 вересня 2020 року була ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних (а.с.10).

15 березня 2021 року Корсунь Шевченківською районною філією ЧОЦЗ надіслано лист № 26.02.1-14/124 до відділу обслуговування громадян № 8 м.Корсунь Шевченківського управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Черкаській області з метою перевірки достовірності поданих даних, на підставі яких прийнято рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення ОСОБА_1 ( а.с. 16).

22 березня 2021 року від відділу обслуговування громадян № 8 м.Корсунь Шевченківського управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Черкаській області надійшли дані, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян № 8 м.Корсунь Шевченківського ГУ ПФУ в Черкаській області, як пенсіонер за вислугу років (працівник освіти) з 24 листопада 2014 року. З 03 грудня 2019 року виплату пенсії було припинено по факту працевлаштування на роботу, що дає право на пенсію за вислугу років. 8 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася із заявою для здійснення перерахунку, надавши документи про звільнення із спеціальної посади з 29 травня 2020 року та з 1 червня 2020 року по 27 січня 2021 року перебування на обліку в Корсунь Шевченківській філії Черкаського ОЦЗ, попросивши в заяві, щоб факт звільнення було опрацьовано з дня зняття з ЦЗ (з 27.01.20211 року). Перерахунок заявниці було здійснено згідно чинного законодавства з 30 травня 2020 року (а.с.17).

На підставі отриманої відповіді ПФУ в Черкаській області від 22 березня 2021 року, позивач прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не мала права набуття статусу безробітної і отримувати допомогу по безробіттю, так як призначено пенсію за вислугу років до моменту реєстрації її як безробітної, а тому просив стягнути виплачені кошти в сумі 36399,95 грн.

Безробітним, згідно пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року № 5067-VI , є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

При цьому, відповідно до пункту першого частини першої статті 43 Закону № 5067-VI, статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

З урахуванням наведеного та виходячи з приписів пункту 13 частини першої статті 45 Закону № 5067-VI призначення пенсії на пільгових умовах є підставою для припинення реєстрації безробітного, а також унеможливлює таку реєстрацію у випадку звернення до служби зайнятості особи, яка таку пенсію вже отримує.

Відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-III застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною третьою статті 36 Закону № 1533-III передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до пункту 4 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, для взяття на облік у центрі зайнятості особи, які шукають роботу:

1) пред`являють:

- громадяни України - паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України;

- іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, визнані в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, яким надано в Україні притулок чи тимчасовий захист, а також ті, що одержали дозвіл на імміграцію, - посвідку на постійне проживання або посвідчення біженця або особи, яка потребує додаткового захисту або якій надано тимчасовий захист;

- довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України);

2) інформують про освіту, досвід роботи, зайнятість або перебування у трудових відносинах.

Особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або державну соціальну допомогу відповідно до Законів України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю та Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, подає копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією та у разі наявності пред`являє індивідуальну програму реабілітації.

Особи, які не пред`явили документи, зазначені у пункті 4 цього Порядку, мають право на отримання інформації про послуги, що надаються центром зайнятості.

Особі, яка пред`явила документи, зазначені в пункті 4 цього Порядку, кар`єрний радник забезпечуватиме її супровід та організацію надання послуг.

Відповідно до п. 14 Порядку статус безробітного надається особам, які зазначені у частині першій статті 43 Закону України Про зайнятість населення.

Відповідно до п. 17 Порядку для надання статусу безробітного особа, яка шукає роботу, подає заяву про надання статусу безробітного (у тому числі засобами електронної ідентифікації) до центру зайнятості, який обирає для обслуговування, пред`являє документи, зазначені в підпункті 1 пункту 4 цього Порядку, а також:

-трудову книжку (цивільно-правовий договір чи документ, який підтверджує припинення останнього виду зайнятості). Особа, яка втратила трудову книжку, пред`являє дублікат трудової книжки чи довідку архівної установи про прийняття та звільнення з роботи;

-документ про освіту або його дублікат (за наявності такого документа або дубліката);

-військово-обліковий документ для осіб, які звільнилися із строкової військової служби.

Форма заяви про надання статусу безробітного затверджується Мінекономіки.

Відповідно до п. 21 Порядку, для прийняття рішення про надання статусу безробітного кар`єрний радник вносить відомості з документів, зазначених у пунктах 17-19 цього Порядку, до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості та аналізує персональну картку особи, яка шукає роботу.

Відповідно до п.22 Порядку, рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше сьомого календарного дня з дня подання особою, яка шукає роботу, заяви про надання статусу безробітного.

З рішенням про надання (відмову в наданні) статусу безробітного, визначення розміру і строку виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, відкладення, скорочення тривалості та припинення виплати такого забезпечення особа ознайомлюється під час відвідування кар`єрного радника, про що ставить підпис у відповідному додатку до персональної картки.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що ОСОБА_1 не мала права на отримання статусу безробітного та на отримання державних виплат по безробіттю, оскільки на той час їй була призначена пенсія за вислугою років. Проте, центром зайнятості не було відмовлено ОСОБА_1 у визначенні їй статусу безробітної та призначення допомоги.

Виходячи з приписів пункту 13 частини першої статті 45 Закону № 5067-VI призначення пенсії на пільгових умовах є підставою для припинення реєстрації безробітного, а також унеможливлює таку реєстрацію у випадку звернення до служби зайнятості особи, яка таку пенсію вже отримує.

ОСОБА_1 не приховувала інформацію від установи центру зайнятості про призначення їй пенсії за вислугою років, оскільки при зверненні до центру зайнятості ОСОБА_1 подала перелік документів, що передбачений вищевказаним Порядком, в тому числі і копію трудової книжки, з якої вбачається, що вона здобула статус пенсіонера за вислугою років, що позивачем не заперечується.

У відповідності до п.22 Порядку, рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості на підставі наданих документів.

А тому, колегія суддів вважає, що саме за позивачем закріплено право прийняття рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу особі за наявності на це підстав.

Отже, отримана відповідачем допомога по безробіттю на загальну суму 36399,95 грн є такою, що безпідставно набута.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України, майно, набуте за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави є безпідставно набутим майном.

Статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Крім того, у своїй заяві ОСОБА_1 про надання статусу безробітного вказала, що вона не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року справа № 1-6/2018 вбачається, що законодавець прирівнює пенсію до різних видів доходів громадян, однак аналіз відповідних конституційних приписів, положень законодавства про пенсійне забезпечення в Україні дає підстави для висновку, що пенсія це не дохід, а один із видів соціальної виплати у розумінні статті 46 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог прийшов до обґрунтованого та вмотивованого висновку.

Колегія суддів критично оцінює доводи скаржника, як на підставу скасування рішення суду стосовно того, що ОСОБА_1 , зловживаючи довірою, не виконавши свої обов`язки, як зареєстрованого безробітного щодо своєчасного інформування про обставини, які впливають на умови призначення забезпечення, отримала і пенсійні виплати і допомогу по безробіттю, на яку не мала права.

Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , подаючи заяву про визначення її статусу як безробітної та призначення допомоги по безробіттю, діяла шляхом зловживання довірою з боку держави.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, є безпідставними доводи скаржника стосовно того, що судом першої інстанції не прийняті до уваги доводи позивача про незаконність отримання ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, шляхом зловживання довірою. В оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції вказав про відсутність підстав для призначення ОСОБА_1 статусу безробітної та виплати їй допомоги, за поданою нею заявою та наявністю на той час факту призначення їй пенсії за вислугою років.

Посилання скаржника стосовно того, що надання ОСОБА_1 трудової книжки не звільняє її від обов`язку повідомити позивача про отримання нею пенсії під час звернення із заявою про надання статусу безробітного, колегія суддів оцінює критично, оскільки відповідно до положень Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, ОСОБА_1 надала необхідні документи до центру зайнятості для прийняття рішення про надання їй статусу безробітної або про відмову в наданні їй такого статусу.

Таким чином, судом першої інстанції повно та всебічно встановлені обставини у справі, надано вірно правову оцінку даним правовідносинам та доказам у справі, у зв`язку з чим суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, прийняте з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановлене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Черкаського обласного центру зайнятості залишити без задоволення.

Рішення Корсунь Шевченківського районного суду Черкаської області від 2 вересня 2021 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: Н. І. Гончар

Ю. В. Сіренко

Т.Л. Фетісова