Справа № 676/5536/20
Номер провадження 2/676/574/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ(заочне)

19 лютого 2021 р. Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач згідно укладеного договору № б/н від 15.07.2010 р. отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 23.09.2020 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 22998,74 грн., яка складається з наступного: 3586,82 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1289,28 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 18122,64 грн. - пеня. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 22998,74 грн. за кредитним договором б/н від 15.07.2010 р. та 2102,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялася судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Суд вважає за можливе справу розглянути без її участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в заяві.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

15.07.2010 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», і відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк(а.с.8). Відповідно до умов договору відповідачу банком був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування ним. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Згідно наданої представником позивача суду довідки(а.с.7) згідно договору банком було видано відповідачу одну кредитну картку № НОМЕР_1 відкриття 24.01.2016, строк дії 01/20). Після укладення договору кредитний ліміт змінювався Банком і відповідач фактично користувався кредитними коштами. Так 13.01.2017 р. кредитний ліміт було встановлено в розмірі 5000,00 грн., 03.08.2018 р. він був встановлений в розмірі 0,00 грн. (а.с.6).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідач своєчасно заборгованість по кредиту позивачу не сплатив, згідно розрахунку позивача(а.с.3-5) борг відповідача станом на 23.09.2020 р. складав 22998,74 грн., в т.ч.: 3586,82 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1289,28 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 18122,64 грн. пеня. Востаннє позичальником було сплачено позивачу шляхом перерахування з іншої банківської картки 18.10.2018 р. 3600,00 грн., що підтверджується випискою банківських операцій відповідача по кредитному договору(а.с.43).

Оскільки відповідачем заборгованість по тілу кредиту не погашено, розмір заборгованості не спростовано, а тому вимоги позивача стягнути 3586,82 грн. заборгованості за кредитом підлягають до задоволення.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії останньої картки(01/20).

Отже, у межах строку кредитування по січень 2020 р. включно відповідач мав повертати кредит, сплачувати відсотки періодичними(щомісячними) платежами. Починаючи з лютого 2020 р. у позичальника виник обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, вимоги про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування (по січень 2020 року). В подальшому, права та інтереси банку підлягають захисту згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин суд, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.

Із розрахунку заборгованості(а.с.5) видно, що позивачем розраховано заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України за період з 01.10.2019 р. по 29.02.2020 р. Оскільки строк дії кредитної картки наданої відповідачу по січень 2020 р. включно, а тому вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача відсотків на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України за період з 01.10.2019 р. по 31.01.2020 р. є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Враховуючи вказаний розрахунок заборгованості(а.с.5), з відповідача підлягають до стягнення відсотки нараховані на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України за період з 01.02.2020 р. по 29.02.2020 р. в сумі 245,63 грн.

Що ж стосується вимог позивача стягнути з відповідача 18122,64 грн. пені, то суд враховує наступне.

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (части натретя статті 549 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем в обгрунтування позовних вимог витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку(а.с.10-34), які містять відомості щодо пільгового періоду користування коштами, порядок нарахування заборгованості по кредиту, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і Банку, відповідальність сторін, в т.ч. у вигляді пені та штрафу, а також витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт(а.с.9) не містять підпису відповідача. Надані позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та витяг з Тарифів з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил. За таких умов відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Спірні договірні правовідносини виникли між Банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року №1023-XII «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з ним саме тих умов, які вважав узгодженими Банк.

При застосуванні до спірних правовідносин наведених норм права суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Суд також враховує, що заява від 15.07.2010 р. яка підписана відповідачем(а.с.8) не містить відомостей про розмір пені за неналежне виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача стягнути з відповідача 18122,64 грн. пені задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.13, 76, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст.6, 16, 549-551,610,611,627,629,1048-1050,1054-1055 ЦК України,-

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )

на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»(; адреса місцезнаходження: вул.Грушевського, 1Д, м.Київ, 01001): заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.07.2010 р. в сумі 4031,73 грн., в т.ч.: 3586,82 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 245,63 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 350,27 грн. судового збору.

Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 19.02.2021 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В.