ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Херсон

єдиний унікальний номер справи 766/7420/20

номер провадження 22-ц/819/1336/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.,

суддів: Орловської Н.В.,

Приходько Л.А.,

секретар Дундич А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2021 року, ухвалене у складі судді Зуб І.Ю. зі складенням повного тексту 21.05.2021 року в цивільній справі №766/7420/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання недійсної кредитної угоди

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживача банківських послуг, визнання кредитного договору недійсним, визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Позивач зазначала, що вона 25.03.2016 року звернулася до Херсонського відділення АТ «Акцент-Банк», де нею було підписано Анкету-заяву про приєднання до типових Умов та Правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк", та з нею відповідач уклав Угоду банківського вкладу №SAMABWFC3 від 25.03.2016 року, на її ім`я було відкрито депозитний рахунок для зарахування на нього грошових коштів (соціальну допомогу) на її неповнолітнього онука ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуном якого вона є, а також банком було видано платіжну картку «Універсальна» № НОМЕР_1 для зняття відсотків з депозиту, яка періодично перевипускалась.

Позивачка вказувала, що анкета - заява від 25.03.2016 року стосувалась виключно укладення Договору банківського вкладу, будь-яких інших заяв щодо надання їй кредиту та про укладання кредитного договору з АТ «Акцент-Банк» у будь-якій формі вона не зверталася, іншого договору, в тому числі кредитного, не підписувала.

29.11.2018 року з телефону № НОМЕР_2 їй зателефонував представник «Приватбанку» ( в якому у неї також знаходився рахунок) і представившись працівником служби безпеки банку, повідомив, що невідомою особою здійснюється намагання зняття коштів з її депозитного рахунку, просив повідомити її персональні дані для блокування рахунку платіжної карти, яка після цього була заблокована.

30.11.2018 року позивачка звернулася до відділення АТ «А-Банку», де їй повідомили, що на її ім`я, з використанням її депозитного рахунку було оформлено кредит на суму 50000 грн., з яких 29.11.2018 року було списано кошти в сумі 49760,30 грн.

30.11.2018 року Херсонським відділом поліції Головного управління НП в Херсонській області за її заявою порушено кримінальне провадження за №0004374 та зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, у якому її визнано потерпілою.

Посилаючись на відсутність її волевиявлення на укладення кредитного договору, застосування відповідачем забороненої підприємницької діяльності позивачка просила визнати недійсною кредитну угоду

№SAMABWFC3 та стягнути з АТ «Акцент-банк» на її користь моральну шкоду в розмірі 85775,85 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Акцент-банк» про визнання недійсної кредитної угоди відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки її твердженням про те, що вона з банком не погоджувала у будь-якій формі будь-яких умов щодо укладення кредитного договору, а відтак її волевиявлення на укладення правочину не було.

У наданому на апеляційну скаргу відзиві представник АТ «А-Банк», Омельченко Є.В. просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Розгляд справи провести у відсутність представника банку.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

За викладених обставин справу розглянуто за відсутності учасників справи у відповідності до положень ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання кредитної угоди недійсною, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Судовим розглядом справи встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.03.2016 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в «А-Банк». Факт підписання позивачкою анкети - заяви не оспорювався, і в силу ч.1 ст.82 ЦПК України цей факт доказуванню не підлягає.

Позивач підписавши анкету-заяву надала згоду на те, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, Правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Також зазначено, що вона ознайомилася та погодилася з умовами договору про надання банківських послуг до його укладення, екземпляр договору про надання банківських послуг погодилася отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту

www.a-bank.com.ua та зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. (а.с. 14,51).

Відповідно до п.1.1.3.1.5 Умов та Правил зобов`язання Банку з надання кредитного ліміту відповідно до заяви виникають з моменту надання платіжною системою операції до списання з відповідного картрахунку в рахунок кредитного ліміту.

Після одержання Банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк виконує перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право Банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити) кредитний ліміт (п.2.1.1.2.3 Умов та Правил).

У відповідності до п.2.1.1.9.4 Умов та Правил документи, що оформляються під час здійснення операцій по Картці, можуть бути підписані особистим підписом Власника або складені з використанням аналога власноручного підпису Власника: ПІНа, постійного пароля/одноразового пароля.

На підставі підписаної анкети-заяви позивачці 20.01.2017 року видавалася картка № НОМЕР_1 зі строком дії до січня 2021 року, а 02.02.2018 року видана картка № НОМЕР_3 зі строком дії до лютого 2021 року.

Судовим розглядом також встановлено та не спростовано позивачем той факт, що починаючи з 02.02.2018 року по 24.12.2018 року вона користувалась карткою № НОМЕР_3 здійснюючи різного виду банківські операції по картці, в тому числі й по сплаті комунальних послуг, що підтверджується випискою по рахунку.

30.11.2018 року з картки ОСОБА_1 № НОМЕР_3 було здійснено декілька платежів за товари (послуги через інтернет) на суму 49795,76 грн, що підтверджено випискою по рахунку (а.с. 49-50).

Згідно витягу з кримінального провадження № 0004374, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України 30.11.2018 року за зверненням ОСОБА_1 , 29.11.2018 року невстановлена особа, обманним шляхом, зателефонувавши та представившись працівником «А-Банку», заволоділа грошовими коштами у сумі 49795 грн., з її банківської картки «А-Банку» (а.с.15).

Позивач не заперечувала факт передачі нею персональних даних, необхідних для авторизації, третій особі.

Встановивши всі вищенаведені обставини, суд першої інстанції пославшись на п.2.1.1.7.4 Умов та Правил зазначив, що держатель картки несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на картці даних, до моменту звернення власника картки в Банк та блокування коштів на картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в стоп-лист платіжною системою. Той факт, що ОСОБА_1 як користувач своїми діями сприяла використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції доведено матеріалами справи.

Звертаючись до суду позивач ОСОБА_1 зазначала про недійсність кредитної угоди з підстав відсутності її волевиявлення на її укладення.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У справі, що переглядається, встановлено, що договір між сторонами укладено шляхом підписання Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 25.03.2016 року, а проведення списання коштів, як оплату за товар, з картки позивачки

№ 307633 в рахунок кредитного ліміту у відповідності до п.2.1.1.9.4 Умов та Правил не можливо було оформити без відповідного підтвердження таких операцій власником рахунку, за допомогою особистих персональних даних.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, позивачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

За вказаних обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження підстав для задоволення позову про визнання недійсною кредитної угоди та правомірно відмовив у його задоволенні, з чим погоджується і апеляційний суд.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Повний текст постанови складено 14.09.2021 року.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В.Базіль

Судді: Н.В. Орловська

Л.А.Приходько