№336/5718/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

17 вересня 2021 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участі секретаря Мойсєєвої Г.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Приладишевої Н.Г., представника відповідача адвоката Шевченко А.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2021 року позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в вище зазначеним позов, в якому просить: визнати сумісною власністю подружжя, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наступне майно: квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0, 0600 га, що розташована за адресою:смт. Балабине, Запорізький район, Запорізька область, кадастровий номер :04:012: 0195; автомобіль марки Skoda Octavia A5, державний номерний знак НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 ; Ѕ частку земельної ділянка площею 0, 0600 га, що розташована за адресою:смт. Балабине, Запорізький район кадастровий номер :04:012: 0195; визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 ; Ѕ частку земельної ділянка площею 0, 0600 га, що розташована за адресою:смт. Балабине, Запорізький район кадастровий номер :04:012: 0195; автомобіль марки Skoda Octavia A5, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У підготовчому судовому засідання представником позивача було заявлено клопотання про забезпечення позову, а саме про накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль марки Skoda Octavia A5, державний номерний знакНОМЕР_1 , обґрунтовуючи своє клопотання тим що, вище зазначене майно, яке було набуте під час шлюбу, проте зареєстроване за відповідачем, та може бути реалізовано шляхом продажу третім особам без погодження з позивачем.

Позивач підтримала думку представника просила клопотання задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти задоволення клопотання.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд доходить наступного.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Саем такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги ін тереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи 08 жовтня 2011 року був укладений шлюб між сторонами, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , видане 08 липня 2021 року (повтороно) Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південним-Східним міжрегіональним управління Міністерства управлінням Міністерства юстиції (м.Дніпро)

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - власником квартири є ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації, наданої регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Запорізької області, власником автомобіля марки Skoda Octavia A5, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 .

Таким чином, в матеріалах справи наявні докази на підтвердження вимог заяви, тобто заява про забезпечення позову є обґрунтованою, відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд враховує те, що невжиття заходу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль та квартиру в майбутньому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду про розподіл майна, в той же час така процесуальна дія не порушує інтересів відповідача ОСОБА_2 , який так і продовжуватиме користуватися майном, не маючи лише можливості відчуження яке за доводами позивача є спільно набутим. Такий захід забезпечення позову про розподіл спільного майна подружжя шляхом накладення арешту на автомобілі є адекватним, ефективним, співмірним та достатнім для забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. 149-151, 153, 157, 258- 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на:

- квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;

- автомобіль марки Skoda Octavia A5, державний номер НОМЕР_3 .

Стягувач - ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

Боржник ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, проте може бути оскаржена протягом 15 днів до Запорізького апеляційного суду.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Повний текст ухвали складено 20.09.2021 року

Суддя Є.С. Боєв