Провадження № 22-ц/801/2389/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 рокуСправа № 127/15282/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Оніщука В.В.,

суддів: Медвецького С.К., Копаничук С.Г.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником - адвокатом Лісковим Анатолієм Ігоровичем на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Воробйова В.В., в залі суду,

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 29.03.2018 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір №59 про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання.

Відповідно до підпункту 1.1 вказаного договору, виконавець зобов`язується надати комплекс маркетингових, рекламних, інформаційних і консультаційних послуг на ринку нерухомості з метою забезпечення замовника інформацією про аналіз та прогноз стану ринку нерухомості, його учасників, надати послуги з вивчення кон`юнктури ринку, консультацій у сфері законодавства, що регулює ринок нерухомості, а також забезпечити розповсюдження реклами, здійснити підбір та надати рекомендації з вибору об`єкту нерухомості, забезпечити супроводження набуття замовником чи третьою особою на його розсуд об`єкту нерухомості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги у порядку та спосіб передбаченими цим Договором.

Позивачем було виконано взяте на себе зобов`язання належним чином та у повному обсязі. Надано комплекс агентських послуг на ринку нерухомості з метою придбання відповідачем об`єкту нерухомості. Вказані послуги були прийняті відповідачем без будь - яких претензій, щодо невиконання чи неналежного виконання умов укладеного договору, що підтверджується Актом здачі - приймання виконаних послуг підписаного сторонами 29.03.2018, який є Додатком №1 до договору. Відповідно до вказаного Акту відповідач прийняв комплекс маркетингових, рекламних, інформаційних і консультаційних послуг на ринку нерухомості, а також, його підписанням підтвердив те, що отримав конфіденційну інформацію стосовно об`єктів нерухомості про які йому раніше нічого не було відомо, зокрема і щодо будинку АДРЕСА_1 .

11.04.2018 відповідачем було придбано об`єкт нерухомості - будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Тептя Н.Я., зареєстровано в реєстрі за номером 179.

Всупереч підпунктам 2.3.6, 3.2 договору, якими передбачено обов`язок відповідача письмово повідомити позивача про укладення правочину щодо набуття об`єкту нерухомості, та обов`язок у випадку набуття прав на об`єкт нерухомості здійснити оплату наданих послуг виконавця в день нотаріального посвідчення правочину, відповідач діючи недобросовісно та грубо порушуючи умови договору, не повідомила про укладення договору про придбання об`єкту нерухомості та не оплатила надані позивачем послуги.

У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання взятого на себе зобов`язання та коштів за умовами договору не сплатила, позивач звернувся з даним позовом до суду, у якому просив стягнути з відповідача на його користь кошти в загальній сумі 65 812,89 грн, з яких сума основного боргу складає 57 882,00 грн, процентів річних 3 930,89 грн, штраф 4 000,00 грн.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у загальній сумі розміром 65 812,89 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду задоволено та скасовано заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2018 у цивільній справі №127/15282/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, справу призначено до розгляду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2021 року в задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано відповідачу послуги на виконання умов договору №59 про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання від 29.03.2018 відносно будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак у відповідача не виникли обов`язки визначені п.п. 2.3.6, п.п. 3.1 та п.п. 3.2 вказаного договору.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , діючи через свого представника, подав апеляційну скаргу, у якій вказано, що рішення суду першої інстанції є незаконним, ухваленим за неповного з`ясування обставин справи, з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Зокрема, у апеляційній скарзі зазначено, що надана позивачем послуга по пошуку нерухомого майна була спожита відповідачем та повністю задовольнила її потреби, що підтверджується договором та актом приймання передачі наданих послуг.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 вказала, що апеляційна скарга є необгрунтованою, її доводи безпідставними, тому просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга на підставі статті 369 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 29.03.2018 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір №59 про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання.

Згідно з умовами зазначеного договору позивач (виконавець) зобов`язався надати комплекс маркетингових, рекламних, інформаційних, консультаційних послуг на ринку нерухомості з метою забезпечення відповідача (замовника) інформацією про аналіз та прогноз стану ринку нерухомості, його учасників, надати послуги з вивчення кон`юнктури ринку, консультації у сфері законодавства, що регулює ринок нерухомості, а також здійснити підбір та надати рекомендації з вибору об`єкта нерухомості, забезпечити супроводження набуття відповідачем чи третьою особою на його розсуд прав власності на об`єкт нерухомості, а відповідач зобов`язалась прийняти та оплатити надані позивачем послуги у порядку та спосіб передбаченими цим договором.

Підпунктом 2.3.6 договору визначено, що замовник ( ОСОБА_2 ) зобов`язаний завчасно однак не пізніше ніж за добу, письмово повідомити виконавця про дату, час і місце нотаріального посвідчення правочину, щодо набуття ним чи іншою на його розсуд особою об`єкту нерухомості.

Згідно із п.п. 3.1 зазначеного договору, сторони домовилися, що у випадку набуття замовником чи будь-якою третьою особою на його розсуд прав власності на об`єкт нерухомості вказаного в акті здачі-приймання виконаних послуг (Додаток №1 до договору) замовник зобов`язується оплатити винагороду виконавцю у розмірі 4% від суми вартості об`єкту нерухомості за погодженням з його власником, що вказується безпосередньо у самому Акті здачі-приймання виконаних послуг, однак у будь-якому випадку сума винагороди не може бути меншою за вісім мінімальних заробітних плат, що установлена на день здійснення розрахунку.

Відповідно до пункту 3.7 договору сторони погодили, що замовник зобов`язаний оплатити послуги виконавця у розмірах та спосіб, що передбачений п. 3.1. та п. 3.2. даного договору і у тому випадку, коли права на об`єкт нерухомості, що значиться в акті здачі приймання виконаних послуг набуті на його розсуд третьою особою, зокрема але не виключно: будь ким із подружжя замовника; дітьми, батьками, сестрою, братом, іншими родичами Замовника; дітьми, батьками, сестрою, братом, іншими родичами другого з подружжя замовника; юридичною особою до котрої має відношення замовник, чи до будь кого з перелічених його родичів, в тому числі але не виключно коли такі особи є засновниками, співзасновниками, власниками, співвласниками, керівниками, кінцевими бенефіціарами чи посадовими особами такої юридичної особи; особи, що була присутня разом із замовником чи за його дорученням при огляді нерухомості; осіб, що придбали об`єкт нерухомості у співвласність з іншими особами чи замовником.

За змістом п.п. 4.3 договору №59, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 1 року, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань у повному обсязі за даним договором.

За прострочення грошового зобов`язання за цим договором замовник сплачує на користь виконавця відповідно до положень статті 625 ЦК України проценти у розмірі 37% річних за весь час прострочення (п.п. 5.2 договору №59).

Зі змісту Акту здачі - приймання виконаних послуг вбачається, що ФОП ОСОБА_1 , відповідно до умов даного договору №59 від 29.03.2018, надав, а ОСОБА_2 прийняла комплекс маркетингових, рекламних, інформаційних і консультаційних послуг на ринку нерухомості. Підписанням даного Акту замовник ( ОСОБА_2 ) підтверджує, що отримала конфіденційну інформацію стосовно нижченаведених об`єктів нерухомості, що пропонуються до відчуження, про які їй раніше нічого не було відомо. Вид об`єкта нерухомості, його адреса: АДРЕСА_2 . Вартість об`єкту нерухомості за погодженням з його власником складає 55 000,00 доларів США. Замовник підтверджує підписанням цього акту, що надані йому послуги виконавцем повністю відповідають умовам договору. У випадку прийняття рішення про придбання вказаного об`єкту нерухомості, замовник зобов`язується завчасно не пізніше ніж за добу, письмово повідомити виконавця про дату, час і місце нотаріального посвідчення правочину, щодо набуття ним чи іншою на його розсуд особою об`єкту нерухомості та оплатити надані послуги в розмірі і у порядку передбаченому договором №59 від 29.03.2018.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 11.04.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі - продажу дачного будинку, відповідно до умов якого продавець продав та передав у власність покупцю, а покупець купив та прийняв від продавця дачний будинок з мансардою та прибудовою, що знаходиться в АДРЕСА_2 (третім), загальною площею 158,6 кв.м. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0399 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:064:0976. Згідно звіту про незалежну оцінку дачного будинку, складеного фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 03.04.2018, оціночна вартість відчужуваного дачного будинку складає 410 256,00 грн. (т. 1 а.с. 130-131). Також факт реєстрації права власності за відповідачем підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 14-15).

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Аналіз частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності), пов`язується з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта.

За приписами частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 76 ЦПК України визнає доказами будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано відповідачу послуги на виконання умов договору №59 про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання від 29.03.2018 відносно будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У справі встановлено, що 29.03.2018 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір №59 про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання.

Згідно з пунктом 1.1. договору виконавець зобов`язався надати комплекс маркетингових, рекламних, інформаційних і консультаційних послуг на ринку нерухомості з метою забезпечення замовника інформацією про аналіз та прогноз стану ринку нерухомості, його учасників, надати послуги з вивчення кон`юнктури ринку, консультацій у сфері законодавства, що регулює ринок нерухомості, а також здійснити підбір та надати рекомендації з вибору об`єкту нерухомості, забезпечити супроводження набуття замовником чи третьою особою на його розсуд прав власності на об`єкт нерухомості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги у порядку та спосіб передбаченому цим договором.

Відповідно до пункту 3.4 договору факт надання послуг за цим договором підтверджується нотаріальним посвідченням правочину щодо набуття прав на об`єкт нерухомості, що вказаний в акті здачі приймання виконаних послуг, що є додатком №1 до даного договору. За домовленістю сторін виконавець самостійно обирає з якого моменту строк оплати вважається таким, що настав.

Зі змісту Акту здачі - приймання виконаних послуг вбачається, що ФОП ОСОБА_1 , відповідно до умов даного договору №59 від 29.03.2018, надав, а ОСОБА_2 прийняла комплекс маркетингових, рекламних, інформаційних і консультаційних послуг на ринку нерухомості. Підписанням даного Акту замовник ( ОСОБА_2 ) підтверджує, що отримала конфіденційну інформацію стосовно нижченаведених об`єктів нерухомості, що пропонуються до відчуження, про які їй раніше нічого не було відомо. Вид об`єкта нерухомості, його адреса: АДРЕСА_2 . Замовник підтверджує підписанням цього акту, що надані йому послуги виконавцем повністю відповідають умовам договору.

Згідно договору купівлі - продажу дачного будинку від 11.04.2018, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , остання купила дачний будинок з мансардою та прибудовою, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Судом не встановлено факту порушення позивачем умов Договору №59 про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання, договір не розривався та не визнавався недійсним.

Суд апеляційної інстанції вважає, що факт досягнення згоди між сторонами стосовно всіх умов договору, з якими ОСОБА_2 погодилася, що підтверджується її підписом, без будь-яких застережень. Отже, при укладенні договору ОСОБА_2 вільно та свідомо погодилася виконувати усі зазначені в ньому зобов`язання.

Матеріалами справи доведено виконання ФОП ОСОБА_1 умов договору, зокрема актом здачі приймання виконаних послуг від 29 березня 2018 року (Додаток №1 до Договору №59 від 29 березня 2018 року).

Не свідчить про невиконання позивачем умов договору та обставина, що послуги з пошуку деяких об`єктів нерухомості відповідачу надавав не ФОП ОСОБА_1 , а ФОП ОСОБА_5 , оскільки відповідно п. 2 ст. 902 ЦК України у випадках, встановлених договором, (наразі п.п. 2.2.3 Договору) виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

З урахуванням того, що представлений ОСОБА_2 до огляду об`єкт нерухомості, розташований у АДРЕСА_2 (третім), загальною площею 158,6 кв.м., був в результаті придбаний нею особисто, а тому у відповідача виник обов`язок, як замовника послуг відповідно до пункту 3.7 договору щодо оплатити винагороди виконавцю.

Щодо посилань суду першої інстанції на показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , то апеляційний суд вважає, що показання вказаних свідків не спростовують обставин щодо виконання позивачем зобов`язань за Договором №59 про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання, а також не спростовуються дані обставини і витребуваними судом відомостями операторів мобільного зв`язку ТОВ «lifecell» та ПрАТ «Київстар».

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем доведено як виконання умов укладеного із відповідачем договору, так і невиконання останньою вимог пункту 3.7 договору.

При визначені суми плати за договором про надання послуг колегія суддів враховує норми ст. 903 ЦК України, відповідно до яких, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надані йому послуги у розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до пункту 3.1 договору сторони домовились, що у випадку набуття замовником чи будь якою третьою особою на його розсуд прав власності на об`єкт нерухомості вказаного в акті здачі-приймання виконаних послуг (додаток №1 до договору) замовник зобов`язується оплатити винагороду виконавцю у розмірі 4 % (чотирьох відсотків від суми вартості об`єкту нерухомості за погодженням з його власником, що вказується безпосередньо у самому акті здачі-приймання виконаних послуг, однак у будь-якому випадку сума винагороди не може бути меншою за вісім мінімальних заробітних плат, що установлена на день здійснення розрахунку.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що згідно підписаного акту наданих послуг вартість об`єкту складає 55 000 доларів США, тому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 57 882 грн, тобто 4 % від суми вартості об`єкту нерухомості за погодженням з його власником, що вказана безпосередньо у самому акті здачі - приймання виконаних послуг від 29 березня 2018 року.

Колегія суддів вважає, що правових підстав для стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 57 882 гривень немає, адже позивачем не надано суду доказів про те, що сума вартості об`єкта нерухомості, що зазначена в акті здачі - приймання виконаних послуг від 29 березня 2018 року 55 000 доларів США була погоджена з власником об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають грошові кошти в сумі 52 000 грн відповідно до пункту 3.1 договору (сума винагороди не може бути меншою за вісім мінімальних заробітних плат, що установлена на день здійснення розрахунку), враховуючи, що на день ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції мінімальна заробітна плата становить 6 500 грн.

Крім того, при зверненні до суду з даним позовом позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь 3 930,89 грн процентів річних.

Права та інтереси позивача, окрім іншого забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що за прострочення грошового зобов`язання за цим договором замовник сплачує на користь виконавця відповідно до положень статті 625 ЦК України проценти у розмірі тридцяти семи процентів річних за весь час прострочення.

В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на наведене слідує висновок, що перебіг строку заборгованості, яка виникає внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) розпочинається після закінчення строку договору, у даному випадку після укладення договору купівлі продажу вищевказаного об`єкта нерухомості.

Як зазначено у позовній заяві, позивач просить стягнути з відповідача 3 930,89 грн процентів річних за період з 12.04.2018 по 18.06.2018.

Відтак, стягнення річних відсотків можливе з 12.04.2018 (укладення договору купівлі продажу об`єкта нерухомості), а вказаний період буде становити 68 днів.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню 3 584,44 грн (52 000 грн - сума боргу х 37% - річні відсотки / 365 - кількість днів у календарному році х 68 - період прострочення) річних відсотків, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 300 відсотків від суми невиконаного грошового зобов`язання, визначеного п. 5.3 договору №59 про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання від 29.03.2018, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог статті 551 частини 3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення зазначеної норми закону свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Крім того, пунктом 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що несправедливими є умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Отже, апеляційний суд вважає, що розмір штрафу не може перевищувати 50% заборгованості, з урахуванням вищенаведеної норми закону.

Однак, як вбачається із позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 4 000 грн.

Відтак, зважаючи на вищенаведене, а також враховуючи вимоги статті 367 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума штрафу у розмірі 4 000 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведені обставини, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2021 року скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 52 000 грн, відсотки річних 3 584,44 грн та штрафу 4 000 грн., а всього - 59 584,44 грн..

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у справі, що розглядається, позов задоволено частково, тому в порядку частини першої статті 141, підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви 638,13 грн; за подання апеляційної скарги 957,19 грн, а всього 1 595,32 грн судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Лісковим Анатолієм Ігоровичем задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2021 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в розмірі 59 584,44 грн, з яких: 52 000 грн - сума основного боргу; 3 584,44 грн відсотки річних та 4 000 грн - штраф.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 595,32 грн, з яких 638,13 грн - судовий збір за подання позовної заяви та 957,19 грн за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

С. Г. Копаничук