Номер провадження: 22-ц/813/6102/21
Номер справи місцевого суду: 520/2032/17
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Стадніченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Васильків О.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Київської державної нотаріальної контори в м. Одеса, третя особа - комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання недійсними заяв, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Київської державної нотаріальної контори в м. Одеса, третя особа - комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання недійсними заяв, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

- визнати недійсною заяву ОСОБА_4 про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та відмови на користь ОСОБА_2 ;

- визнати недійсною заяву ОСОБА_3 про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та відмови на користь ОСОБА_2

- визнати недійсною заяву ОСОБА_2 про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м., яка належала ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є онукою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді права власності на 1/2 частину домоволодіння у АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м.

За життя померла ОСОБА_5 не склала заповідальне розпорядження, а тому спадкування здійснюється за законом. Єдиними спадкоємцями на майно ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , були її онуки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мають право на отримання спадщини у вигляді 1/8 частини будинку у АДРЕСА_1 , кожний.

25.05.2009 року ОСОБА_1 звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В. була заведена спадкова справа № 768/09 щодо майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

31.07.2009 року до нотаріальної контори була подана заява від ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

31.07.2009 року до нотаріальної контори була подана заява від ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2

14.08.2009 року до нотаріальної контори була подана заява від ОСОБА_4 про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2

ОСОБА_1 вважає, що заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не відповідають вимогам чинного законодавства, та саме вона є єдиним спадкоємцем на майно ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки нею одною була подана заява про прийняття спадщини, яка повністю відповідає вимогам діючого законодавства, однак державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій просить визнати за нею право власності на 3/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться у АДРЕСА_1 на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що після смерті її бабусі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина у вигляді права власності на 1/2 частини домоволодіння у АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м. Право на спадкування вказаного майна мають четверо онуків померлої, по 1/8 частині кожному.

Всі онуки своєчасно, в рамках встановленого чинним законодавством строку звернулися до державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовились від спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , а тому позивач за зустрічним позовом має право на 3/8 частини домоволодіння у АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м.

06.06.2017 року ОСОБА_2 звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі вказаного свідоцтва їй було відмовлено на підставі того, що вже існує постанова про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволений.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 3/8 частки домоволодіння АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 799 кв.м в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в який просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу апелянт зазначає, що суд першої інстанції встановивши наявність спадкового майна померлій, той факт, що ОСОБА_1 є спадкоємцем, позбавив її можливості визнання права власності на належну їй частину спадкового майна та суд безпідставно задовольнив зустрічний позов, за відсутністю будь-яких правових підстав для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , представник ОСОБА_2 зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, у зв`язку з чим просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання, призначене на 08 грудня 2021 року представники Київської державної нотаріальної контори в м. Одеса, комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради не з`явилися, про розгляд справи були сповіщені належним чином (а.с. 165-168 т. 4).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутність нез`явившихся сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , представника ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилась очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , про що 11.04.2009 року складено відповідний актовий запис № 611 Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.18 т.1).

За життя померла ОСОБА_5 не склала заповідальне розпорядження, а тому спадкування здійснюється за законом.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді права власності на 1/2 частину домоволодіння у АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м.

Домоволодіння у АДРЕСА_1 знаходилося у спільній власності ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_7 по 1/2 частини у кожного.

Право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на вказаний будинок підтверджується договором на право забудови від 18.10.1940 року, який укладено між відділом комунального господарства Одеської міської ради та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 (а.с.26-27 т.1).

Подружжя мало двох дітей:

- сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 02.03.1936 року складено відповідний актовий запис № 10 Великою Фонтанською сільрадою Одеського району Одеської області, що вбачається з свідоцтва про народження № НОМЕР_2 (а.с. 31 т.1);

- доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 20.04.1949 року складено відповідний актовий запис № 648 Кагановичським райЗАГСом м. Одеси, що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 118 т.1).

У ОСОБА_8 під час шлюбу з ОСОБА_10 народилось двоє дітей:

- донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 08.01.1961 року складено відповідний актовий запис № 51 Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що вбачається з свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 (а.с. 16 т.1);

- син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У ОСОБА_9 народилось двоє дітей:

- син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- донька ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що 09.10.1973 року складено відповідний актовий запис № 2475 Київською районною сільською радою ЗАГС м. Одеси, що вбачається з свідоцтва про народження НОМЕР_5 (а.с. 121 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_7 , про що 08.10.1963 року складено відповідний актовий запис № 4653 Міським бюро ЗАГС м. Одеси, що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.33 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_10 помер ОСОБА_8 , про що 09.09.1983 року складено відповідний актовий запис № 6650 Жовтневим ЗАГСом м. Одеси, що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 (а.с.33 т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_11 померла ОСОБА_9 , про що 31.07.2006 року складено відповідний актовий запис № 7016 Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 (а.с.19 т. 1).

Таким чином, на момент подання первісного позову спадкоємцями на майно ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , були її онуки: ОСОБА_1 (позивач за первісним позовом) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (відповідачі за первісним позовом), кожний з яких мають право на отримання спадщини у вигляді 1/8 частини будинку у АДРЕСА_1 .

25.05.2009 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В. на підставі заяви ОСОБА_1 , поданої в межах шестимісячного строку, була заведена спадкова справа № 768/09 щодо майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

31.07.2009 року до нотаріальної контори була подана заява, в межах шестимісячного строку, від ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що була зареєстрована за №2996 та долучена до матеріалів спадкової справи № 768/09 (а.с.24 т. 1).

31.07.2009 року до нотаріальної контори була подана заява від ОСОБА_3 , в межах шестимісячного строку, про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , що була зареєстрована за № 2995 та долучена до матеріалів спадкової справи № 768/09 (а.с.23 т.1).

14.08.2009 року до нотаріальної контори була подана заява, в межах шестимісячного строку, від ОСОБА_4 про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , що була зареєстрована за № 3253 та долучена до матеріалів спадкової справи № 768/09 (а.с.22 а.с.1).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1266 ЦК України, якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

Згідно із ч. 2 та 3 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Частиною 1 ст. 1269 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦПК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця.

Згідно із ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦПК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Судом вірно встановлено, що заява ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 від 31.07.2009 року № 2995, заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини від 31.07.2009 року № 2996, заява від ОСОБА_4 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 від 14.08.2009 року № 3253 відповідають вимогам законодавства тобто є дійсними та підстави для визнання їх недійсними відсутні.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції на законних підставах, з висновком якого погоджується колегія суддів, визнав за ОСОБА_2 право власності на 3/8 частки домоволодіння АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 799 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , оскільки рішення суду в частині задоволених зустрічних позовних вимог відповідає вимогам законодавства.

Однак, колегія суддів не може погодитися в повній мірі, з висновком суду про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 про визнання недійсними заяв, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, оскільки відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_1 в повному обсязі судом було взято до уваги рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року, по цивільній справі № 520/12856/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Третя Одеська державна нотаріальна контора, про визнання заяви про прийняття спадщини недійсною, яким відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 , що не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦПК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом єдиними спадкоємцями на майно ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , були її онуки: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мають право на отримання спадщини у вигляді 1/8 частини будинку у АДРЕСА_1 , кожний.

25.05.2009 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В. на підставі заяви ОСОБА_1 була заведена спадкова справа № 768/09 щодо майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

31.07.2009 року до нотаріальної контори була подана заява від ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що була зареєстрована за №2996 та долучена до матеріалів спадкової справи № 768/09.

31.07.2009 року до нотаріальної контори була подана заява від ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , що була зареєстрована за № 2995 та долучена до матеріалів спадкової справи № 768/09.

14.08.2009 року до нотаріальної контори була подана заява від ОСОБА_4 про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , що була зареєстрована за № 3253 та долучена до матеріалів спадкової справи № 768/09.

На підставі чого, ОСОБА_2 має право на 3/8 частки спадкового майна, у з в`язку з відмовою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від прийняття спадщини її користь, а також ОСОБА_1 має право на 1/8 частки спадкового майна, оскільки вони є спадкоємцями спадкового майна, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

У зв`язку з тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи та у порушення норм матеріального права безпідставно відмовив у повному обсязі у задоволені позову ОСОБА_1 про визнання права власності на частину домоволодіння, колегія суддів прийшла до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, так як ОСОБА_1 є також спадкоємицею після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , про те, що суд першої інстанції встановивши наявність спадкового майна померлій, той факт, що вона є спадкоємцем, позбавив її можливості визнання права власності на належну її частину спадкового майна в судовому порядку, колегія суддів вважає такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що паспорт ОСОБА_4 на момент подачі заяви про відмову від прийняття спадщини був недійсним, але державний нотаріус, встановивши особу по недійсному паспорту прийняла його заяву, посвідчивши підпис, чим порушила норми чинного законодавства та її права, яка має намір прийняти спадщину за законом, а наявність неправомірної заяви про відмову від спадщини значно зменшило її частку у спадщини, оскільки як було встановлено рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року, яке набрало законної сили, 14.08.2009 року ОСОБА_4 звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері. Особа ОСОБА_4 була встановлена державним нотаріусом за паспортом громадянина України, який не містив фотокартку при досягненні 45-річного віку. Заяву про відмову від спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України ОСОБА_4 до нотаріальної контори не надав. Заява про прийняття спадщини ОСОБА_4 подана особисто і ця заява відповідає його волевиявленню, а встановлення особи державним нотаріусом за паспортом громадянина України, який не містив фотокартку при досягненні 45-річного віку, є фактично підставою для застосування дисциплінарного стягнення до нотаріуса, а не підставою для визнання даного правочину недійсним.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що доказів на спростування вказаних доводів апеляційної скарги апелянтом до суду надано не було.

За положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи про порушення судом вимог при прийнятті зустрічної позовної заяви, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 118, 120, 123, 124 ЦПК України є безпідставними, оскільки зустрічна позовна заява відповідає нормам цивільно-процесуального законодавства та суд на законних підставах прийняв її до провадження, а свідчень щодо незаконного її прийняття судом матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки, висновки суду першої інстанції зроблені при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання право власності в порядку спадкування - підлягає скасуванню, з постановленням в цій частині постанови, якою частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , визнавши за нею право власності на 1/8 частину спадкового майна.

Колегія суддів залишає без задоволення, подане в судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 , представником ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у відповідності до ч. 9 ст. 158 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2020 року в частині відмови в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Київської державної нотаріальної контори в м.Одеса, третя особа - комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння скасувати.

Прийняти постанову.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Київської державної нотаріальної контори в м. Одеса, третя особа - комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку домоволодіння АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 799 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

В інший частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 20 грудня 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра