Справа № 314/3452/21
Провадження № 2/314/1142/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/3452/21 за позовом ОСОБА_1 до Вільнянської міської ради Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась із позовом до Вільнянської міської ради Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що із 1990 року вона проживає у квартирі АДРЕСА_1 , а після народження близнюків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і в квартирі АДРЕСА_2 (розширення), про що свідчить запис про реєстрацію проживання в даній квартирі. Раніше будинок АДРЕСА_3 належав ТОВ «РАЙСІЛЬКОМУНГОСП». З метою вирішення питання про передачу квартир у власність позивачка неодноразово зверталась до Вільнянської міської ради, однак їй було відмовлено з тих підстав, що вказаний будинок на балансі міської ради не знаходиться. Позивачка просить визнати право власності на квартиру АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 , які складаються із житлових кімнат загальною площею 46,6 кв.м., кухні загальною площею 17 кв. м., коридору загальною площею 9,9 кв. м., кладової площею 4,3 кв. м., прихожої площею 13,3 кв. м., санвузла площею 2,4 кв. м., за набувальною давністю.

Ухвалою суду від 06.08.2021 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 06.10.2021 закрито підготовче провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Вільнянської міської ради Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала на тих підставах, що вказані у позові.

У судовому засіданні представник відповідача позов визнав, не заперечував щодо визнання за ОСОБА_1 права власності за набувальною давністю.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Із паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 21.12.2001 Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована із 22.10.1999 за адресою: АДРЕСА_5 .

Із довідки № 2518 про реєстрацію місця проживання особи, виданої 15.07.2021 відділом «Центр надання адміністративний послуг» виконавчого комітету Вільнянської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована із 22.10.1999 за адресою: АДРЕСА_5 .

Із витягу з домової книги вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибула на постійне місце проживання у зв`язку із обміном де і зареєстрована із 02.03.2002 (номер квартири та будинку не вказано).

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19.03.2011 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , про що 15.06.1995 зроблений відповідний актовий запис № 75, матір`ю якого вказано ОСОБА_1 , відомості про якого містяться у домовій книзі.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 19.03.2011 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , про що 15.06.1995 зроблений відповідний актовий запис № 76, матір`ю якого вказано ОСОБА_1 , відомості про якого містяться у домовій книзі.

У матеріалах справи міститься договір, укладений між ТОВ «РАЙСІЛЬКОМУНГОСП» та Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації за змістом п. 1.1 якого, замовник замовляє, а виконавець приймає до виконання у відповідності до умов даного договору роботи із виготовлення технічного паспорту по АДРЕСА_3 , роботи повинні бути виконані у відповідності до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації жилого фонду, затвердженого наказом ЦСУ СРСР від 15.07.1985 № 380 та Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженій наказом держбуду України 09.06.1998 № 121, зареєстрованого у Мінюсті України 26.06.1998 № 399/2839 та інших нормативних актів.

Із витягу із рішення № 54 від 14.03.2002 вбачається, що виконавчим комітетом Вільнянської міської ради вирішено оформити право власності на житловий будинок по АДРЕСА_3 за ТОВ «РАЙСІЛЬКОМУНГОСП».

Із заяви мешканки АДРЕСА_5 ОСОБА_1 від 12.07.2004 вбачається, що остання просить підключити будинок до центрального водогону.

У матеріалах справи міститься схема врізки водопроводу по АДРЕСА_5 між КП «Водоканал» та споживачкою ОСОБА_1 .

У матеріалах справи міститься договір № 901201149, укладений 07.12.2012 між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством «Водоканал» про надання послуг з питного водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_5 .

Із акту Вільнянського ЕЦВВ КП «Облволдоканал» ЗОР, вбачається, що 11.09.2020 проведено технічне обстеження систем водопостачання і водовідведення споживачки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 .

Із акту Комунального підприємства «Водоканал» від 25.04.2012 вбачається, що по АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_5 , встановлено припломбіровку облікового приладу.

Із ордеру № 447-04 від 13.07.2004 та контрольного корінця до нього вбачається, що ОСОБА_1 є замовником робіт із проведення водогону по АДРЕСА_5 .

13.02.2006 між споживачкою ОСОБА_1 , яка мешкає по АДРЕСА_5 та ВАТ «Запоріжгаз» укладено договір № 2737 про надання послуг з газопостачання

У матеріалах справи міститься договір відповідального зберігання комерційного вузла обліку та його складових (встановлений на території приміщення споживачки за адресою: АДРЕСА_5 ), який належить оператору ГРМ, укладений 15.12.2017 між споживачкою ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз».

Із заяви ОСОБА_1 б/н, адресованої ТОВ «Голден Лінкс» вбачається, шо позивачка просить підключити мережу Інтернет за адресою: АДРЕСА_5 (особовий рахунок № НОМЕР_4 ).

У матеріалах справи міститься договір про надання послуг ADSL-підключення до мережі Інтернет, укладений 19.04.2011 між позивачкою та ВАТ «Укртелеком».

У матеріалах справи міститься договір № 0107155, укладений між ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 та ВАТ «Запоріжжяобленерго» про користування електричною енергією.

Із технічного паспорту, виготовленого 07.06.2021 на квартиру АДРЕСА_2 вбачається, що замовником є ОСОБА_1 .

Із технічного паспорту, виготовленого 07.06.2021 на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що замовником є ОСОБА_1 .

Зі звіту ПП «Вільнянське БТІ» про оцінку майна визначення ринкової вартості двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 вбачається, що замовником є ОСОБА_1 .

Зі звіту ПП «Вільнянське БТІ» про оцінку майна визначення ринкової вартості трьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 вбачається, що замовником є ОСОБА_1 .

Вимоги ст. 264 ЦПК України, зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно з ч. ч. 1,4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст. ст. 15,16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Пунктом 9 зазначеної постанови Пленуму ВССУ визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном-протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке. Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Отже, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи.

Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності, що кореспондується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17.

За таких підстав, суд приходить до беззаперечного висновку, що обставини позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ) до Вільнянської міської ради Запорізької області (, адреса місцезнаходження: Запорізька область, Запорізький район, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4) про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 21.12.2001 Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , право власності за набувальною давністю на квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 12.11.2021.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

12.11.2021