Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1012/21
16 грудня 2021 року м. Гребінка
Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Вітківського М.О.,
при секретарі Коваленко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без технічної фіксації засобами в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» виробничий підрозділ пасажирське вагонне депо Гребінка до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-
в с т а н о в и в:
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач ОСОБА_1 працював маляром 4 розряду у дільниці фарбування пасажирських вагонів у виробничому підрозділі пасажирське вагонне депо Гребінка філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця. 06.12.2019 року відповідача на підставі наказу №467/ОС було увільнено від виконання обов`язків маляра дільниці фарбування пасажирських вагонів, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 вступив на військову службу за контрактом 07.12.2019 року, строком на три роки. За відповідачем зберігалося місце роботи та середньомісячний заробіток.
Вказує, що 04.05.2020 року на підприємство з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 військовозобов`язаний старший лейтенант ЗСУ був звільнений з військової служби за контрактом на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №26-РС від 10.02.2020 року.
Після звільнення з військової служби за контрактом 10.02.2020 року відповідач ОСОБА_1 до основного місця роботи не з`явився. Відповідно відповідач ОСОБА_1 після звільнення з військової служби за контрактом не перебував на робочому місці з 10.02.2020 по 04.05.2020 без поважних причин. За вказаний період відповідачу нараховувався та виплачувався середньомісячний заробіток. Згідно розрахунку бухгалтерії підприємства, відповідачу ОСОБА_1 було виплачено у період з 10.02.2020 по 04.05.2020 середньомісячний заробіток за основним місцем роботи у сумі 8817 (вісім тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 55 коп.
Так, як відповідач на підприємство не з`явився, категорично відмовився пояснювати свою відсутність на робочому місці, 06.05.2020 року на підставі наказу №172/ОС відповідача ОСОБА_1 було звільнено з роботи за п.4 ст. 40 КЗпП України.
26.06.2020 року підприємство звернулося до Гребінківського відділу ГУ НП в Полтавській області із заявою про вчинення злочину відповідачем ОСОБА_1 за ч.1 ст. 190 КК України, який шляхом обману отримав середній заробіток на суму 8817,55 грн. 30.07.2020 року до підприємства від Гребінківського відділу ГУ НП в Полтавській області надійшла постанова про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, так як останній має намір повернути грошові кошти частинами.
Зазначає, що згідно повідомлення п`ятого відділу Лубенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.08.2021 №14/32 зазначено, що у відповідності до Постанови КМУ «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних» №921 від 07.12.2016 року, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки під час взяття на військовий облік не повідомляють підприємства про постановку на військовий облік військовозобов`язаних, отже відповідальність в даному випадку про постановку на військовий облік та прибуття на роботу лежить виключно на військовозобов`язаних, в даному випадку на ОСОБА_1 .
Вказує, що на адресу місця проживання відповідача ОСОБА_1 , підприємством 26.01.2021, 02.02.2021 року було надіслано рекомендовані листи з вимогою добровільно повернути незаконно отримані грошові кошти, але останній так кошти і не повернув.
Так, як грошові кошти відповідачем повернуті добровільно не були позивачу він вимушений звернутися до суду про стягнення з відповідача грошових коштів.
Із відповіді Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 11.10.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.31)
Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 11.10.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін на 09.00 год. 03.11.2021 року (а.с.32,33). Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу та встановлено строк для подання відзиву на позов.
Відповідач відзиву не надав, 03.11.2021 року у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, явку представника не забезпечив. У зв`язку з чим, розгляд справи відкладено на 18.11.2021 року о 13 год. 00 хв.
18.11.2021 року розгляд справи відкладено на 16.12.2021 року о 11 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та перебуванням представника позивача Петрика О.Ю. у щорічній відпустці.
16.12.2021 року в судове засідання представник позивача за довіреністю Петрик О.Ю. не з`явився, він належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду подав заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с.55).
В судове засідання призначені на 16.12.2021 відповідач повторно не з`явився. За зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 , судові повістки він отримує, про що свідчать зворотні відправлення про вручення судової повістки (а.с. 41, 42, 54).
З огляду на положення ст.128 ЦПК України, він вважається таким, що належним чином сповіщений про день і час розгляду справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
Згідно ухвали суду від 12.10.2021 року суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 05.06.2019 року перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Українська залізниця» Філія «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ пасажирське вагонне депо Гребінка, на посаді маляра 4 розряду дільниці з фарбування пасажирських вагонів, про що свідчить наказ №181/ОС про прийняття на роботу (а.с.6).
06.12.2019 року відповідач ОСОБА_1 був увільнений від виконання обов`язків маляра дільниці фарбування пасажирських вагонів на період проходження ним військової служби за контрактом, зі збереженням за ОСОБА_1 на період проходження військової служби за контрактом, починаючи з 06.12.2019 до закінчення особливого періоду, але не більше ніж на строк укладеного контракту, місця роботи, посади та середнього заробітку за основним місцем роботи (а.с.7).
З матеріалів справи вбачається, що 07.12.2019 відповідач ОСОБА_1 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу, строком на три роки (а.с.8).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) м. Торецьк від 10.02.2020 року №104, старшого сержанта ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу №26-РС від 10.02.2020 року та відповідно до підпункту «д» (через службову невідповідність) п.2 ч.5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас з 10.02.2020 року та виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Гребінківського РВК Полтавська область (а.с.10).
В матеріалах справи міститься розрахунок заробітної плати за травень 2020 року ОСОБА_1 з якого вбачається, що за відповідачем рахується борг перед підприємством у розмірі 8817,55 грн. (а.с.11).
Відповідно до акту виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо Гребінка філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» від 06.05.2020 року, який складено ст. інспектором з кадрів ОСОБА_2 , інженером з охорони праці ОСОБА_3 , юрисконсультом ОСОБА_4 , що 06.05.2020 року о 09 год. 35 хв. було здійснено відвідування працівника підрозділу ОСОБА_1 з питання відсутності його на робочому місці тривалий час, а саме з 11.02.2020 року по 06.05.2020 року. Пояснити свою відсутність на робочому місці, а також з`явитися на підприємство ОСОБА_1 категорично відмовився, після чого йому було вручено лист від 04.05.2020 №ПКВЧД-10/809, в одержанні якого ОСОБА_1 власноручно поставив свій підпис та дату отримання. Отримати трудову книжку (після звільнення) ОСОБА_1 також відмовився та просив її надіслати за поштовою адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.12,13).
Згідно з протоколом №2 оперативної наради при начальнику виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо Гребінка філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» Ю.В. Примаку, було постановлено ст. інспектору з кадрів підготувати подання до профспілкової організації підрозділу щодо надання дозволу на звільнення ОСОБА_1 за п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин. Підготувати наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи та надіслати йому трудову книжку (а.с.14,15).
Наказом №172/ОС від 06.05.2020 року про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_1 звільнено з підприємства за п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин (а.с.16).
На адресу місця проживання відповідача ОСОБА_1 , підприємством 26.01.2021 за №ПКВЧД-10/128, 02.02.2021 року за №ПКВЧД-10/167 було надіслано рекомендовані листи з повідомленням з вимогою добровільно повернути незаконно отримані грошові кошти (а.с.19-23).
Згідно повідомлення п`ятого відділу Лубенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.08.2021 №14/32 зазначено, що у відповідності до Постанови КМУ «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних» №921 від 07.12.2016 року, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки під час взяття на військовий облік не повідомляють підприємства про постановку на військовий облік військовозобов`язаних (а.с.24).
Суд дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів дійшов до наступного висновку.
За приписами ч.ч. 1-3 ст. 119 Кодексу Законів про працю України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.
Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Отже, як встановлено судом відповідач ОСОБА_1 був увільнений від виконання обов`язків маляра дільниці фарбування пасажирських вагонів на період проходження ним військової служби за контрактом, зі збереженням за ОСОБА_1 на період проходження військової служби за контрактом, починаючи з 06.12.2019 до закінчення особливого періоду, але не більше ніж на строк укладеного контракту, місця роботи, посади та середнього заробітку за основним місцем роботи.
Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
За приписами ч. 1 ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 якого було звільнено з військової служби у запас з 10.02.2020 року та виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Гребінківського РВК Полтавська область на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу №26-РС від 10.02.2020 року та відповідно до підпункту «д» (через службову невідповідність) п.2 ч.5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», свідомо не з`явився на основне місце роботи до виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо Гребінка з якого був увільнений на час проходження військової служби за контрактом. Порушуючи трудовий розпорядок, який встановлений на підприємстві до місця роботи не прибув, не повідомив адміністрацію підприємства про те, що він звільнений з військової служби за контрактом та не приступивши до роботи безпідставно отримав середньомісячну заробітну плату в період з 10.02.2020 року по 04.05.2020 року у сумі 8817 (вісім тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 55 коп. і на даний час ухиляється від добровільного повернення грошових коштів, знаючи про незаконне та безпідставне отримання ним грошових коштів.
У відповідності до ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Так, положення ст.1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.
Водночас, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові №6-91цс14 від 02 липня 2014 року, правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
Тому, враховуючи викладені обставини в їх сукупності, на переконання суду грошові кошти у розмірі 8817,55 грн. є саме безпідставно набутою грошовою сумою.
Відповідно до ч.1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
На підставі викладеного суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» філії «Пасажирська компанія» виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо Гребінка належить стягнути незаконно та безпідставно отримані грошові кошти в сумі 8 817 (вісім тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 55 коп.
Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту частини 2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Тому, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути 2270,00 грн. сплаченого ним судового збору (а.с. 1).
Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83 ,89, 128, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280, 354 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» виробничий підрозділ пасажирське вагонне депо Гребінка до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку тобто, роз`яснюється, що апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання)без повідомлення (виклику)учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 21.12.2021 року.
На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ).
Суддя М. О. Вітківський