печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі Дибі І.Б.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Домінанта» (далі - ТДВ «СК «Домінанта»), ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позову позивач, зазначав, що 08 березня 2018 року приблизно о 23:00 годині ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві на вул. Володимирській узвіз, 6 не впорався з керуванням, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив п. 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Мерседес», номерний знак НОМЕР_2 , та транспортним засобом марки «Рено», номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , через що автомобіль позивача було пошкоджено.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2018 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ТДВ «СК «Домінанта» згідно полісу №АМ 1989118.

Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку від 07 вересня 2018 року №1277, вартість майнового збитку, завданого позивачу складає 76413,29 грн.

14 березня 2018 року позивач направив на офіційну адресу ТДВ «СК «Домінанта» повідомлення про настання страхового випадку і 17 травня 2018 року - заяву про виплату страхового відшкодування. Однак страхове відшкодування відповідач не виплатив.

Розпорядженням Нацкомфін послуг від 07 червня 2018 року №866 було анульовано ліцензію на провадження страхової діяльності ТДВ «СК «Домінанта», яке набрало чинності 07 липня 2018 року.

На даний час відповідач перебуває у стані припинення, який до сьогоднішнього дня не завершений.

Відповідно до полісу №АМ 1989118 ліміт відповідальності відповідача за шкоду завдану майну складає 50 000 грн, сума, що становить різницю між страховою сумою і фактичною шкодою становить 26413,29 грн. Крім того, позивач поніс витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2200 грн, що підтверджується квитанцією від 03 серпня 2018 року №03/08.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ТДВ «СК «Домінанта» страхове відшкодування в сумі 50 000 грн. Стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду в сумі 26413,29 грн та 2200 грн витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, а також судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.

Ухвалою судді від 04 вересня 2020 року відкрито провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

24 листопада 2020 року представник ОСОБА_3 подав заяву про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

26 листопада 2020 року від представника ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач указує на те, що позовних вимог не визнає, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме: докази, що підтверджують розмір завданої майнової шкоди, яка завдана позивачу внаслідок ДТП, відсутні будь-які висновки судових експертів, відсутні квитанції на підтвердження здійснених витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу, тощо. Наявний в справі звіт від 07 вересня 2018 року не відповідає вимогам ст. ст. 78, 79 ЦПК України, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом та викликає сумніви щодо достовірності. Крім того, зазначений звіт не відповідає вимогам ст. 76 ЦПК України, оскільки не є висновком експерта відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК України.

Також звіт не відповідає вимогам ст. ст. ч. 7 ст. 102, ч. 5 ст. 106 ЦПК України, оскільки не містить підпису суб`єкта оціночної діяльності, експерт не попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, тому розмір шкоди не є достовірний.

Крім того, в наданому позивачем акті №П1277 від 03 серпня 2018 року, що є додатком до звіту відсутні відомості про повідомлення чи виклик ОСОБА_3 для проведення огляду транспортного засобу у його присутності, опис пошкоджень транспортного засобу в цьому акті не співпадає із описом пошкоджень, складеним працівниками поліції.

Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

18 грудня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що посилання відповідача щодо невідповідності звіту про визначення вартості матеріального збитку від 07 вересня 2018 року не є висновком експерта, тому до нього не застосовуються вимоги вказаних відповідачем норм ЦПК України, звіт є доказом відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України. Крім того, посилання відповідача на те, що пошкодження, викладені в акті огляду не відповідають опису пошкоджень, складених працівниками поліції, є необґрунтованими, оскільки працівники поліції не є суб`єктами оціночної діяльності та не мають необхідних спеціальних знань для здійснення всебічного та повного опису пошкоджень автомобіля.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити з викладених у позові підстав.

Представники відповідача проти позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Суд установив, що 08 березня 2018 року о 23:00 годині ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві на вул. Володимирській узвіз, 6 не впорався з керуванням, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху чим порушив п. 11.3, 11.4 ПДР, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Мерседес», номерний знак НОМЕР_2 та транспортним засобом марки «Рено», номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП призначено штраф в сумі 340 грн.

Згідно з витягом з реєстру Моторного (транспортного) страхового бюро України цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ТДВ «СК «Домінанта» згідно полісу №АМ 1989118.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 07 вересня 2018 року №1277, вартість майнового збитку, завданого позивачу складає 76413,29 грн.

14 березня 2018 року позивач направив на офіційну адресу ТДВ «СК «Домінанта» повідомлення про настання страхового випадку і 17 травня 2018 року - заяву про виплату страхового відшкодування. Однак страхове відшкодування відповідач не виплатив.

Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 07 червня 2018 року №866 було анульовано ліцензію на провадження страхової діяльності ТДВ «СК «Домінанта», яке набрало чинності 07 липня 2018 року. Процедура ліквідації ТДВ «СК «Домінанта» на даний час не закінчена.

Відповідно до полісу №АМ 1989118 ліміт відповідальності відповідача за шкоду завдану майну складає 50 000 грн, сума, що становить різницю між страховою сумою і фактичною шкодою становить 26413,29 грн. Крім того, позивач поніс витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2200 грн, що підтверджується квитанцією від 03 серпня 2018 року №03/08.

Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу у визначений ч.2 ст.16 ЦК України спосіб, зокрема, шляхом відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди.

Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, що містяться впостановах Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 31 березня 1995 року №4. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При цьому, обов`язок доказування наявності чи відсутності вини заподіювача в спричиненні шкоди покладається на відповідача, в той час, коли позивач повинен довести наявність такої шкоди та її розмір.

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) особами, відповідальність яких застрахована є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Оскільки цивільна відповідальність водія ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальною особою за шкоду, завдану внаслідок ДТП є ТДВ «СК «Домінанта».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні ДТП підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розмір збитків, що завдано ОСОБА_1 підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Renauit Kangoo, номерний знак НОМЕР_3 від 07 вересня 2018 року №1277.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Згідно п. 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Пунктом 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,) заяву про страхове відшкодування.

17 травня 2018 року позивач звернувся до ТДВ «СК «Домінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування, проте відповідач не надав позивачу відповіді та не сплатив страхове відшкодування.

Відповідно до статті 36 Закону № 1961-IVстраховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до полісу до полісу №АМ 1989118 ліміт відповідальності відповідача за шкоду завдану майну складає 50 000 грн.

Таким чином, ТДВ «СК «Домінанта» має виплатити позивачу відшкодування вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу в розмірі 50 000 грн.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України).

Згідно з пунктом 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Ураховуючи те, що розмір майнової шкоди позивача складає 76413,29 грн, для повного відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП страхової виплати недостатньо, наявні підстави для стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача документально підтверджені витрати понесені позивачем для відновлення пошкодженого автомобіля в сумі 26413,29 грн (76413,29 грн- 50 000 грн).

Заперечуючи проти наданого позивачем звіту від 07 вересня 2018 року представник ОСОБА_3 посилався на те, що наданий позивачем звіт не є висновком експерта, викликає сумніви щодо достовірності, не містить підпису суб`єкта оціночної діяльності (виконавця), щодо кримінальної відповідальності за завідомо неправдивий висновок експерта, відповідно визначений розмір завданої матеріальної шкоди є недостовірний.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Разом з тим, відповідно до статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Ураховуючи те, що у разі незгоди зі звітом, що міститься у справі, відповідач не був позбавлений права заявити клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, однак таким правом не скористався, підстави вважати даний звіт неналежним доказом у суду відсутні.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини третьої цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з частинами 3, 4 статті 139 ЦПК України експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Частинами 6, 7 статті 139 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1, 2 статті 141 ЦПК України).

Згідно з квитанцією №03/08 від 03 серпня 2018 року вартість висновку становить 2200 грн.

За таких обставин, з відповідачів в рівних частках підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору та витрати, пов`язані з проведенням авто товарознавчого дослідження, що підтверджені позивачем документально.

Керуючись ст.ст. 1, 6, 22, 29, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV, ст. ст. 15, 16. 526. 625, 1166, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 18, 82, 133, 139, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн. та 1100 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 26 413, 29 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1100 грн. судових витрат.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 420, 40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 420, 40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (49000, м. Дніпро, вул. Василя Макухи, 1, ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Повний текст судового рішення складено 24 лютого 2021 року.

Суддя О.Л. Бусик