Справа №932/3139/20
Провадження №2-з/932/191/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ Цитульський В.І. за участю секретаря Мудраченко Д.О., розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони заборони ОСОБА_2 , та будь-яким іншим особам, до вирішення спору по суті, вчиняти будь-які дії з відчуження квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля державний номерний знак НОМЕР_1 .

В обґрунтування вимог заявлених у заяві, заявник посилається на те, що наразі у суді знаходиться цивільна справа про поділ спільного майна подружжя, а саме автомобіля державний номерний знак НОМЕР_1 та квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . З огляду на те, що вказане майно зареєстровано за відповідачем та враховуючи стосунки, які склалися між нею та останнім, вважала наявними ризики відчуження спірного майна у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з даною заявою.

У зв`язку з тим, що розгляд заяви відбувається за відсутності сторін, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву, вважає за необхідне зазначити наступне.

Вказану заяву було подано до суду у серпні 2020 року та розподілено судді Цитульському В.І. 03.09.2021.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тобто, з аналізу вказаних норм вбачається, до на кожну зі сторін покладено обов`язок надання належних доказів на підтвердження доводів обґрунтовуючих їх позиції стосовно того чи іншого питання.

З огляду на те, що до заяви не додано належних доказів підтверджуючих наміри відповідача по справі здійснити відчуження спірного майна, а також враховуючи, що за період з серпня 2020 року не було вчинено жодних дій спрямованих на його реалізацію відсутні підстави для задоволення вказаної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, передбачено що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Ухвалу складено та підписано 03.09.2021

Суддя В.І.Цитульський