Справа № 189/1251/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.12.2021 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Степанової О.С.

при секретарі - Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що згідно вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.07.2015 року за фактом вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України (справа № 189/1419/13-к), позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано потерпілим в даному кримінальному провадженні. Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області встановлено наступне: 11 серпня 2012 року близько о 01.00 години, знаходячись біля магазину приватного підприємця по вул. Миру в с. Циково Покровського району Дніпропетровської області на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, використовуючи малозначимий привід, під час сварки, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 умисно, наніс ОСОБА_1 декілька ударів, руками по різних частинах тіла, заподіявши садна на лівому передпліччі, лівого колінного суглобу. При цьому невстановленим слідством твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, незначних розмірів, утримуючи його в руці і усвідомлюючи можливість спричинення позивачу тяжких тілесних ушкоджень і бажаючи настання тяжких наслідків, умисно наніс у життєво важливі органи (голову), а саме в ліву тім`яну частину голови не менше двох ударів, внаслідок чого ОСОБА_1 , були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3 ступеню, забитих ран голови лівої тім`яної ділянки, втисненого перелому лівої тім`яної кістки, внутрішньочерепної гематоми, які згідно висновку експерта № 232-2012 р. «Е» від 05.11.2012 року у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Висновком експерта № 232-2012 р. «Е» від 05.11.2012 року, завдані ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3 ступеню, забитих ран голови лівої тім`яної ділянки втисненого перелому лівої тім`яної кістки, внутрішньочерепної гематоми, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та утворились від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі). Висновком експерта №13 від 01.02.2013 року, ОСОБА_1 завдані тілесні ушкодження: проникаюча черепно-мозкова травма, 2 (дві), окремо розташовані, забиті рани уламковий, втиснутий в порожнину черепу перелом лівої тім`яної кістки, з двома дефектами кісткової тканини, відповідно яким маються ушкодження твердої мозкової оболонки; 2 (два) вогнища забою речовини головного мозку в лівій тім`яній частці, внутрішньо-мозкова гематома в області лівої півкулі мозку; мають місце ускладнення перенесеної черепно-мозкової травми у вигляді після травматичних, рубцово- кизтозно-атрофічних змін в правій лобній та лівій лобно-тім`яній частках; епідуральної (над твердою мозковою оболонкою, гігроми в лівій лобно-тім`яно-скроневій області; когнітивних розладів, правобічного геміпарезу, сенсорно-моторної афазії, енцефалопатії). Садна лівого передпліччя, лівого колінного суглобу. З вироку суду чітко вбачається, що отримані ОСОБА_1 тяжкі травми спричинені внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 . Для відновлення свого здоров`я хоча б частково, скаліченого внаслідок протиправних дій з вини ОСОБА_2 , позивач має постійно лікуватися, в результаті чого витрачати дуже великі кошти. Згідно договору про відшкодування збитків від 07.07.2015 року, зареєстрованого в реєстрі під № 1038, ОСОБА_2 було виплачено позивачу відшкодування в розмірі 100000 грн., яких катастрофічно мало для лікування, оскільки нанесеними йому тяжкими тілесними ушкодженнями завдано значне ушкодження здоров`ю. Відповідно до епікризу з історії хвороби № 663/2017 по направленню обласної консультативної поліклініки на стаціонарне лікування в КУ ДОКПБ в 37 відділення з 23.01.2017 року по 03.03.2017 року, ОСОБА_1 14.02.2017 року проведена операція та поставлено діагноз: симптоматична посттравматична епілепсія з частими складними парціальними та вторинно генералізованими припадками. Т 90.5 - наслідки тяжкої черепно-мозкової травми, забою-здавлювання головного мозку 3 ст., вдавленого перелому тім`яної кістки зліва, внутрішньо мозкової гематоми в лівій гемісфері. З довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 723595 виданого 31.10.2017 року вбачається, що позивачу, ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності за загальним захворюванням по патології органів руху безстроково. На лікування ОСОБА_1 на даний час потрачено 87235,07 грн. Зазначені обставини підтверджуються доданими до позовної заяви квитанціями. Протиправними діями відповідача моральному здоров`ю позивача спричинено значної шкоди, тому що, ОСОБА_1 постійно вимушений терпіти нестерпний фізичний біль, внаслідок інвалідності позбавлений можливості жити нормальним повноцінним життям, постійно відчувати негативні емоції, психічні переживання. Внаслідок протиправних дій відповідача позивач поніс значні моральні та фізичні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок та бажань, які він міг би реалізувати. Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору (неправомірних дій відповідача), користуючись принципами розумності та справедливості, розмір моральної шкоди дорівнює 200 000 грн. (двісті тисяч гривень). Визначену суму моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. позивач вважає мінімальною компенсацією за перенесені ним фізичні та душевні страждання. Розмір завданої відповідачем майнової шкоди, (матеріальних збитків) становить 87235,07 грн. та моральної шкоди у розмірі 200 000 грн, в зв`язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280, 287, 288 ЦПК України - заочно. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом, вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.07.2015 року за фактом вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України (справа № 189/1419/13-к), позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано потерпілим в даному кримінальному провадженні. Згідно епікризу із історії хвороби № 663/2017 по направленню обласної консультативної поліклініки на стаціонарне лікування в КУ ДОКПБ в 37 відділення з 23.01.2017 року по 03.03.2017 року, ОСОБА_1 14.02.2017 року проведена операція та поставлено діагноз: G 40.3: симптоматична посттравматична епілепсія з частими складними парціальними та вторинно генералізованими припадками. Т 90.5 - наслідки тяжкої черепно-мозкової травми, забою-здавлювання головного мозку 3 ст., вдавленого перелому тім`яної кістки зліва, внутрішньомозкової гематоми в лівій гемісфері (а.с. 9-10). Згідно договору про відшкодування збитків від 07.07.2015 року, зареєстрованого в реєстрі під № 1038, ОСОБА_2 було виплачено позивачу ОСОБА_1 відшкодування в розмірі 100000 грн. (а.с.8) З довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 723595 виданого 31.10.2017 року та пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , вбачається, що позивачу, ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності за загальним захворюванням по патології органів руху безстроково (а.с. 6-7). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Суд враховує, що згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили є обов`язковим для суду, що розглядає справу про наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає доведеним винність дій ОСОБА_2 , які спричинили відповідні правові наслідки у вигляді заподіяної шкоди. Частиною 1 ст.22 ЦК визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1177 даного Кодексу, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Розмір матеріальних збитків підтверджено документально, згідно чеків, наданих позивачем, сума витрат здійснених ним на лікування, становить 87235,07гривень. Отже, позов в частині відшкодування матеріальної шкоди з ОСОБА_2 підлягає задоволенню. Крім того, згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Статтею 1167 ЦК України передбачено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Відповідно до змісту ч.2 цієї статті моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд погоджується з доводами позивача про те, що дії відповідача спричинили позивачу моральну шкоду, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень, необхідності подальшого лікування та зміні, у зв`язку з цим, звичайного способу життя, перенесеним стресом. Внаслідок інвалідності позивач позбавлений можливості жити нормальним повноцінним життям, постійно відчувати негативні емоції, психічні переживання. Заявлена позивачем сума у 200000 грн. є співмірною з понесеними ним моральними втратами. Таким чином позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача суд стягує на користь держави судові витрати за позовні вимоги майнового та немайнового характеру. Керуючись ст.ст. 16, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, ст. ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Васильківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 16.08.1995 року, зареєстрований та проживає АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду у розмірі 87235,07 грн. (вісімдесят сім тисяч двісті тридцять п`ять) гривень 07 коп., а також моральну шкоду у розмірі 200000 грн. (двісті тисяч) гривень. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2872,35грн. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Степанова

16.12.2021