"25" січня 2021 р. Справа № 363/355/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 січня 2021 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд вважає за необхідним залишити позовну заяву без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається із позовної заяви, що відповідач ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки від 05.11.2014 № , який переміщений з АДРЕСА_1 на адресу: АДРЕСА_2 .

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 Марківський районний суд Луганської області знаходиться на підконтрольній території державі Україна.

Позивач ОСОБА_1 в свою чергу також є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки від 05.11.2014 № , яка переміщена з АДРЕСА_1 на адресу: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 необхідно надати до суду підтвердження на підставі чого сторони отримали довідки внутрішньо переміщеної особи, оскільки Марківський район Луганської області станом на 02.09.2014 року є підконтрольною державою Україна територією.

Крім того, ОСОБА_1 необхідно надати обґрунтування щодо звернення до Вишгородського районного суду Київської області із даним позовом, оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 , а отже територіально вказана цивільна справа є підсудною відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України Марківському районному суду Луганської області.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , а відповідно до довідки внутрішньо переміщеної особи від 05.11.2014 № НОМЕР_1 , видно, що остання переміщена з АДРЕСА_1 , тобто адреса зазначена у позові та адреса зазначена у довідці різні.

Також, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , а відповідно до довідки внутрішньо переміщеної особи від 05.11.2014 № НОМЕР_2 , видно, що останній переміщений з АДРЕСА_1 , тобто адреса зазначена у позові та адреса зазначена у довідці також різні.

Згідно із ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки позовної заяви у строк десять днів з дня отримання ухвали, та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Б. Баличева