Провадження № 4-с/712/62/21
Справа № 712/4869/16ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ГАПОНЕНКО О.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), суб`єкт оскарження: Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: м. Черкаси, проспект Хіміків 50) на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що на виконанні у Центральному відділі ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться зведене провадження № 59573241 про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики.

Постановою державного виконавця від 02 серпня 2019 року було винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунки, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та звернення на які заборонено законом, та належать боржнику. На виконання цієї постанови, було накладено арешт, зокрема, на кошти, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АБ «Укргазбанк».

При цьому, зазначає, що даний рахунок відкрито для отримання виплати соціальної допомоги на дитину над якою встановлено опіку чи піклування.

Вважає дії державного виконавця щодо винесення зазначеної постанови незаконними, оскільки законодавством заборонено накладати арешт на рахунок боржника, на який надходить соціальна виплата на дітей.

У зв`язку з цим просить, визнати дії державного виконавця Центрального відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо накладення арешту на вказаний рахунок неправомірними, а також зобов`язати державного виконавця зняти арешт, накладений постановою державного виконавця на грошові кошти, що містяться на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АБ «Укргазбанк» на ім`я ОСОБА_2 .

Адвокат особи, яка подала скаргу, ОСОБА_4 , до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутність, скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Державний виконавець до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення скарги заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служи під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У випадку, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на виконанні у Центральному відділі ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться зведене провадження № 59573241 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 23 січня 2013 року на суму 4 149 288 грн.

З метою виконання рішення суду, 02 серпня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

З Довідки від 13 травня 2021 року, виданої АБ «Укргазбанк» вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 відкрито поточний рахунок з використанням електронного платіжного засобу в гривні НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк». З дати відкриття рахунку 20.02.2019 року до 11.05.2021 року на рахунок було зарахування з призначенням платежів «соціальна допомога» від Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради в сумі 108 258 грн. Також протягом дії рахунку до 11.05.2021 року на залишок коштів були нараховані та виплачені відсотки в сумі 5 223 грн. 73 коп.

Отже, оскаржуваною постановою про накладення арешту на кошти боржника зокрема, було накладено арешт на рахунки, на які надходить соціальна допомога на дитину.

Згідно ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

В той же час статтею 68 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до ч. 1 та ч. 3, ч. 10 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Таким чином, передбачено право виконавця накладати арешт на майно (кошти) боржника під час відкриття виконавчого провадження.

В даному випадку постанова про арешт коштів боржника винесена у відповідності до положень ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» і виконавець не накладав арешт на пенсію боржника. У винесеній постанові чітко прописано, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Розглядаючи скаргу в межах наведених в ній доводів, проаналізувавши у сукупності надані докази і застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд не встановив протиправності в діях державного виконавця у даному виконавчому провадженні, і не вбачає підстав визнання дій державного виконавця неправомірними. Тому скарга в частині визнання дій державного виконавця неправомірними задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд приходить до висновку, що доводи скарги частково знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому суд вважає за необхідне зняти арешт, накладений на підставі постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) Шкоденко С.В. від 02 серпня 2019 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 59573241, з грошових коштів ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , розміщених на картковому рахункуНОМЕР_1 , відкритому в АБ «Укргазбанк».

Керуючись ст.ст. 258-260, 447, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити частково.

Скасувати арешт, накладений на підставі постановидержавного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) Шкоденко С.В. від 02 серпня 2019 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 59573241, з грошових коштів ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , розміщених на картковому рахункуНОМЕР_1 , відкритому в АБ «Укргазбанк».

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: