Провадження № 2/758/2280/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

04 серпня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Скрипник О. Г. ,

за участю секретаря судового засідання - Сілюкова Ю. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: Подільський районний відділ державної виконавчої служби місто Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

АТ "Альфа-Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 третя особа: Подільський районний відділ державної виконавчої служби місто Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про звільнення майна з-під арешту.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21.12.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 203, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кошти в сумі 600 000,00 рн. Також дня між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання відповідач передала в іпотеку належну їй на праві власності двокімнатну квартиру за адесою: АДРЕСА_1 .

17.12.2012 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ПАТ"Альфа-Банк" укладено Договір відступлення права вимоги відповідно до якого Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк відступив право вимоги до кредитних договорів укладених між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та фізичними особами, серед яких і боржник ОСОБА_1

26.04.2018 року ПАТ "Альфа-банк" змінило назву на АТ "Альфа-банк".

Через систематичне невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру за адесою: АДРЕСА_1 .

14.08.2019 року право власності на майно було зареєстровано за АТ "Укрсоцбанк" "Альфа-банк".

Проте, стало відомо, що реалізувати власне майно банк не може, оскільки 31.05.2016 року ВДВС Подільського РУЮ в м.Києві було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у тому числі і на спірну квартиру.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим шляхом арешт зняти неможливо, позивач просить задовольнити його вимоги.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2019 року визначено головуючого суддю ОСОБА_2.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 12.02.2020 року справу прийнято до розгляду і та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2021 року, цивільну справу № 758/12833/19 передано судді Подільського районного суду міста Києва Скрипник О.Г, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 20.04.2020 року справу прийнято до провадження і та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання представник АТ "Альфа-Банк" не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності, позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судові засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не надходило.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не надходило.

Подільський районний відділ державної виконавчої служби місто Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, пояснення на позов не надали.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 203, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кошти в сумі 600 000,00 рн. Також дня між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання відповідач передала в іпотеку належну їй на двокімнатну квартиру за адесою: АДРЕСА_1 праві власності двокімнатну квартиру за адесою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-12).

17.12.2012 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ПАТ"Альфа-Банк" укладено Договір відступлення права вимоги відповідно до якого Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк відступив право вимоги до кредитних договорів укладених між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та фізичними особами, серед яких і боржник ОСОБА_1 (а.с. 15-25).

26.04.2018 року ПАТ "Альфа-банк" змінило назву на АТ "Альфа-банк", що є загальновідомим фактом та доказуванню не підялгає.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.08.2019 року, 14.08.2019 року здійснено перереєстрацію права власності на квартиру за адесою: АДРЕСА_1 за АТ "Альфа-банк" на підставі Іпотечного договору від 21.12.2007 року.

Відповідач до суду з позовом про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки не зверталась.

Крім того, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.08.2019 року встановлено наявність відомостей про обтяження на вказану квартиру на підставі постанови ВДВС Подільського РУЮ в м.Києві від 31.05.2016 року.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч. 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

У статті 19 Закону України "Про заставу" передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).

За положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України "Про іпотеку".

Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

При цьому, за змістом частини шостої статті 3 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України "Про іпотеку" пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності охороняється законом та його порушення з боку будь-якого державного органу, установи, особи не припустимо.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Виходячи з викладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна.

Оцінюючи усі докази, наявні в матеріалах справи, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України)

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи повне задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 33 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 3, 11, 15, 16, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: Подільський районний відділ державної виконавчої служби місто Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить Акціонерному товариству "Альфа-Банк", а саме двокімнатну квартиру за адесою: АДРЕСА_1 , накладений постановою Подільського районного відділу державної виконавчої служби місто Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №51255301 від 31.05.2016 року, номер запису про обтяження: 32875291.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" судовий збір у розмірі 1921,00 гривень.

За письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Позивач: Акціонерне товариство "Альфа-Банк", місцезнаходженя: м. Київ, вул.. В. Васильківська, 100, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О. Г. Скрипник