Справа № 428/8395/21
Провадження №2-з/428/105/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Юзефович І.О., розглянувши заяву адвоката Дубінкіної Валентини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

Адвокат Дубінкіна В.А. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Одночасно з пред`явленням позовної заяви, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб OTLANDER 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що в період шлюбу до моменту звернення до суду про розірвання шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства у червні 2021р., сторонами було набуто спірне майно легковий автомобіль марки OTLANDER 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 144666грн., яким зараз заволодів ОСОБА_3 . ОСОБА_3 у червні місяці забрав ключі від транспортного засобу, технічний паспорт на автомобіль. Вказаний транспортний засіб ОСОБА_3 переховує від ОСОБА_1 , не повідомляє про його місцезнаходження. Автомобіль придбано ОСОБА_1 за власні кошти. Власником транспортного засобу є ОСОБА_4 . Відповідач відмовляється поділити спірне майно, не надає позивачу право повноцінно користуватись належним їй автомобілем. На даний час існує загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, оскільки відповідач повідомив позивача, що знайшов покупців та маючи генеральну довіреність від власника має намір продати транспортний засіб.

Розглянувши зазначену заяву, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до ч.5,6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Вирішуючи питання щодо можливості забезпечення позову, суддя враховує положення абзацу 1, 3 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9 зі змінами, в якому зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом розгляду в даній справі є визнання права власності на об`єкт спільної сумісної власності подружжя 1/2 частку автомобіля марки OTLANDER 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить накласти арешт на спірний транспортний засіб шляхом позбавлення права на відчуження до розгляду по суті позовної заяви.

З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 встановлено, що автомобіль марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_4 .

Таким чином, судом встановлено, що право власності на спірний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_4 , у зв`язку із чим суд не вбачає підстав для вжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказаний транспортний засіб.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову не було встановлено даних на підтвердження того, що відповідач має намір та реальну можливість відчужити майно на користь третіх осіб.

За таких обставин, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355, Перехідними положеннями ЦПК України суддя,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала суду може бути безпосередньо оскаржена до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І.О. Юзефович