Справа № 130/269/21
Провадження № 22-ц/801/1572/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 рокуСправа № 130/269/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Шемети Т. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області у складі судді Грушковської Л. Ю. від 14 травня 2021 року,

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, за яким просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Замостянського районного суду міста Вінниці від 07 жовтня 2011 року та на підставі наказу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30 січня 2020 року та стягувати з нього аліменти на кожну дитину в розмірі по 1/6 частині заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтовування вимог позову зазначав, що з 07 жовтня 2001 року по 01 червня 2011 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яку за рішенням Замостянського районного суду міста Вінниці від 07 жовтня 2011 з нього стягуються аліменти в розмірі 500 грн 00 к. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З 23 лютого 2013 року по 24 березня 2020 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , від якого мають малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якого з нього на підставі судового наказу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30 січня 2020 року стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Зазначав, що на час винесення судових рішень про стягнення аліментів був спроможним сплачувати аліменти, але на тепер його сімейний та матеріальний стан змінився, що унеможливлює в подальшому сплачувати аліменти, загальний розмір яких складає 42,9 % частки його місячного заробітку (доходу).

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 травня 2021 року позов задоволено. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Замостянського районного суду міста Вінниці від 07 жовтня 2011 року на користь ОСОБА_4 на неповнолітню дочку ОСОБА_5 з 500 грн 00 к. на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за судовим наказом Жмеринського міськрайонного суду від 30 січня 2020 року на користь ОСОБА_3 на малолітнього сина ОСОБА_6 з 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Суд першої інстанції виходив з того, що загальний розмір стягуваних аліментів складає більше від розміру аліментів на двох дітей, який визначено усталеною судовою практикою в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Існують суттєві зміни сімейного та матеріального стану ОСОБА_1 в порівнянні з його матеріальним становищем на момент винесення Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 30 січня 2020 року судового наказу про стягнення аліментів, що відповідно до положень статті 192 Сімейного кодексу України (далі СК України) є підставою для зменшення їх розміру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просила рішення скасувати і ухвалити нове про відмову у позові.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які відповідно до статті 192 СК України є підставами для зменшення розміру аліментів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частинами першою третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та батьком ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Замостянського районного суду міста Вінниці від 07 жовтня 2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_5 в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Судовим наказом Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30 січня 2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на малолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.

Згідно з довідкою про доходи Виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Жмеринка від 04 лютого 2021 року № 145 розмір заробітної плати ОСОБА_1 з серпня 2020 року по січень 2021 загалом становить 60081 грн 40 к., розмір податку з доходів фізичних осіб склав 10814 грн 65 к., а розмір сплачених аліментів 21143 грн 88 к.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на те, що даний час його сімейний та матеріальний стан змінився, що унеможливлює в подальшому сплачувати аліменти у загальному розмірі, який складає 42,9 % частки його місячного заробітку (доходу).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Крім того, слід зазначити, що при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Підставою позову є фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства передбачає, зокрема те, що право на визначення підстави позову є виключеним правом позивача (частина перша статті 13 ЦПК України), а у взаємозв`язку із установленим статтею 12 цього Кодексу принципом змагальності сторін на позивача покладається обов`язок доведення визначеної ним підстави позову.

Як видно зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 визначив підставою його позову зміну матеріального стану платника аліментів.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження свого матеріального стану ОСОБА_1 надав лише довідку про доходи Виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Жмеринка від 04 лютого 2021 року № 145 про заробітну плату з серпня 2020 року по лютий 2021 року. Однак з цієї довідки висновку про те, що матеріальний стан позивача погіршився порівняно з тим, який був станом на 30 січня 2020 року дату видачі судового наказу про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зробити не можна.

Жодних даних про те, яким був матеріальний стан позивача на час ухвалення судових рішень про стягнення аліментів та у зв`язку із чим він змінився позовна заява та матеріали справи не містять, а тому суд першої інстанції не мав підстав вважати доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 .

Статтею 133 ЦПК України установлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути судові витрати у справі по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1362 грн 00 к.

Разом з тим, відповідно до квитанції № 03 від 30 березня 2021 року відповідачем ОСОБА_3 сплачено адвокату Височанській А. В. 1500 грн 00 к. за складення та написання відзиву позивачу в суді першої інстанції, а тому згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн 00 к.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовільнити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 травня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 2862 (дві тисячі вісімсот шістдесят два) грн 00 к., з яких: 1362 (одна тисяча триста шістдесят два) грн 00 к. судового збору за подання апеляційної скарги та 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 к. у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. В. Ковальчук

Т. М. Шемета