П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 752/10337/18

Номер провадження 22-ц/824/424/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахова О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року, постановлену під головуванням судді Шевченко Т. М.., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

У судовому засіданні, яке відбулося 16 листопада 2020 року, представник відповідача заявив клопотання про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року (т. ІІ а.с. 18-19) призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- Чи виконано весь текст розписки від 20 травня 2015 року та дописку внизу неї ОСОБА_2 чи іншою особою?

- Чи відповідає давність виконання розписки від 20 травня 2015 року вказаній в ній даті?

- Чи є ознаки пізнішого внесення поправок (дописок) в розписку від 20 травня 2015 року?

- Чи виконано текст (підпис) наданої для дослідження розписки від 20 травня 2015 року з наслідуванням почерку (підпису) ОСОБА_2 ?

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_2 . Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. Для проведення експертизи визначено строк у два місяці. У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 752/10337/18 (2/752/808/20).

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 01 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального права, просив ухвалу Голосіївського районного суду від 16 листопада 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріали справи н містять відомостей про те, що для вирішення питань, які поставлені експерту, зібрано порівняльний матеріал зазначений у клопотанні експертів, які наявні в матеріалах справи.

Скаржник зазначає, що клопотання про призначення експертизи було подано представником відповідача 02 квітня 2019 року, яке ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року було задоволено. Разом з тим, вказана ухвала виконана не була, у зв`язку з невиконанням клопотання експертів.

Ухвалою Голосіївського районного суду від 11 вересня 2019 року по даній справі вдруге призначено судову почеркознавчу експертизу за клопотанням представника відповідача від 02 квітня 2019 року. Разом з тим, вказана ухвала виконана не була, у зв`язку з невиконанням клопотань експертів.

На думку скаржника, після повернення експертною установою матеріалів справи до суду першої інстанції з повідомленням про неможливість надання висновку експертизи, будь-яке виконання раніше направлених експертом клопотань є неправильним.

Скаржник зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не врахував підстави, з яких дана справа була двічі повернута експертною установою без виконання ухвал про призначення експертизи, а саме, через невиконання клопотань експертів про надання необхідних для проведення експертизи документів. Так, відсутність в матеріалах справи документів зазначених в клопотаннях експертів призведе до повторного повернення матеріалів справи до суду.

На думку скаржника, відповідач та його представник зловживають своїми процесуальними правами у зв`язку з чим, скаржником були подані клопотання про дотримання розумності розгляду справи та вжиття заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами відповідачем та його представником, які судом першої інстанції розглянуті не були.

Скаржник вважає, що оскаржувану ухвалу було постановлено судом з порушенням приписів глави 6 ЦПК України, зокрема, тому, що питання про призначення експертизи було вирішено на стадії розгляду справи по суті.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Приходченко О. В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Представник відповідача - адвокат Медвідь О. П. заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи суд першої інстанції виходив з того, що для встановлення обставин справи необхідні знання, якими суд не володіє.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно розписки від 20 травня 2015 року, ОСОБА_2 взяв позику у розмірі 759 000 грн., що еквівалентно 345 000 доларам США, у ОСОБА_1 та зобов`язався повернути їх у строк зазначений в розписці (т. І а.с. 51).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року призначено по даній справі судову почеркознавчу експертизу на час проведення якої, зупинено провадження по даній справі (т. І а.с. 65-66).

09 вересня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів від 02 вересня 2019 року (т. І а.с. 105-107).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року (т. І а.с. 131-132), яку постановою Київського апеляційного суду від 21 січня 2020 року (т. І а.с. 191-196) залишено без змін, призначено по даній справі судову почеркознавчу експертизу на час проведення якої, зупинено провадження по даній справі (т. І а.с. 131-132).

Згідно листа Київського НДІСЕ від 02 липня 2020 року, ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року залишено без виконання (т. І а.с. 227).

Так, відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Особливості визначення шкоди, завданої у результаті виведення банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправних (незаконних) індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України особам, які на дату прийняття таких індивідуальних актів або рішень, відповідно, мали статус учасників такого банку, встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як вбачається з приписів ст. 197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи.

Згідно приписів ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

З аналізу наведених норм вбачається, що експертиза може бути призначена за умови необхідності отримання висновку з питань, які потребують спеціальних знань, відсутніх у суду, за умови, що дане питання входить до предмета доказування по даній справі. Ще однією умовою для призначення експертизи є відсутність у справі інших висновків експертів з цього приводу або ж обґрунтованість сумнівів у таких наявних висновках.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ставить під сумнів текст розписки та підпис зазначений у ній. У зв`язку з чим, враховуючи предмет спору та характер спірних правовідносин, а також те, що для встановлення наступних обставин: чи виконано весь текст розписки та дописку внизу неї відповідачем та чи відповідає давність виконання розписки зазначеній у ній даті, необхідні спеціальні знання, у сфері іншій, аніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Колегія суддів бере до уваги посилання скаржника на те, що в супереч приписам глави 6 ЦПК України питання про призначення експертизи було вирішено на стадії розгляду справи по суті, разом з тим, колегія суддів бере до уваги й те, що клопотання про призначення експертизи заявлялось судом й на стадії підготовчого судового провадження, яке ухвалою суду було задоволено, проте заявлене стороною відповідача експертиза проведена так і не була.

Посилання скаржника на те, що після повернення експертною установою матеріалів справи до суду першої інстанції з повідомленням про неможливість надання висновку експертизи, будь-яке виконання раніше направлених експертом клопотань є неправильним, є безпідставним, оскільки в даному випадку судом першої інстанції не вирішувалось клопотання експертів, а вирішувалось клопотання відповідача про призначення експертизи.

Посилання скаржника на те, що відсутність в матеріалах справи документів зазначених в клопотаннях експертів призведе до повторного повернення матеріалів справи до суду, є лише припущенням скаржника, а відтак не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Доводи скаржника щодо тривалого часу розгляду справи судом першої інстанції колегією суддів не приймаються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що сам позивач неодноразово оскаржував ухвали про призначення експертизи, що також забирає час щодо скорішого розгляду справи по суті.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В. В. Саліхов

О. В. Шахова