Номер провадження: 22-ц/813/8014/21
Номер справи місцевого суду: 503/1000/20
Головуючий у першій інстанції Калашнікова Т.О.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

09.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з власної ініціативи питання про заслуховування думки дітей під час розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 23.03.2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Суворовської районної державної адміністрації м. Одеси та Служба у справах дітей Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, а також про встановлення способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми,-

встановив:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_2 звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з вказаним позовом, в якому просив зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та приймати участь у їх вихованні; встановити йому для участі у вихованні та спілкуванні з дітьми наступні способи участі: 1 раз на тиждень у будній день з 15 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, з визначенням конкретного дня за попередньою домовленістю з відповідачем; 1 раз на тиждень у вихідний день з 15 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, з визначенням конкретного дня за попередньою домовленістю з відповідачем.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 27 березня 2020 року шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_1 було розірвано. ОСОБА_2 вказав, що причиною розірвання шлюбу стала зрада дружини. Внаслідок цієї обставини між ними склалися неприязні стосунки та вже колишня дружина у червні 2020 року почала створювати йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, а саме: заблокувала його телефонний номер у мобільних телефонах дітей, не дає можливість з ними бачитись, а також почала звертатися за його місцем роботи із скаргами на його начебто насильницькі дії протягом всього подружнього життя щодо неї та дітей та здійснення ним погроз її чоловіку та дітям вже після розлучення. Позивач вважає, що у такий спосіб його колишня дружина намагається створити штучні підстави для позбавлення його батьківських прав. Він у свою чергу жодним чином ніколи не порушував прав дітей та належним чином виконував свої батьківські обов`язки. Після розірвання шлюбу він матеріально забезпечує дітей, сплачуючи аліменти на їх утримання. Відповідно до ст.ст.153,157 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, а той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За таких обставин, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 23.03.2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Суворовської районної державної адміністрації м. Одеси та Служба у справах дітей Одеської міської про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, а також про встановлення способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, - задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом визначення способів участі батька у спілкуванні та вихованні дітей шляхом систематичних побачень.

Встановлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , графік зустрічей з малолітніми дітьми: дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають у АДРЕСА_1 :

- один раз на тиждень у будній день, з 16 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, з визначенням конкретного дня за попередньою домовленістю між батьками, та з урахуванням зайнятості дітей у шкільних заняттях та позашкільних гуртках та дотриманням режиму харчування;

- один вихідний день, за попередньою домовленістю між батьками, з 15 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, із збереженням графіку відвідування позашкільних гуртків та дотриманням режиму харчування.

- протягом перших двох місяців зустрічі проводити в присутності фахівця із соціальної роботи, а в подальшому, за згодою дітей, без присутності такої особи.

У разі неможливості організувати побачення з дітьми у визначені дні, за домовленістю між батьками, зустрічі з дітьми мають бути перенесені на найближчий день, зручний для обох сторін із збереженням режиму харчування, навчання дітей та їх зайнятості у позашкільних гуртках.

В іншій частині позовних вимог позивачу ОСОБА_2 відмовлено.

27 квітня 2021 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 23.03.2021 року, відповідно до якої апелянт просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове яким скоротити графік зустрічей малолітніх дітей ОСОБА_3 2007 року народження та ОСОБА_4 2012 року народження із ОСОБА_2 до одного вихідного дня на тиждень з 16:00 до 19:00; встановити порядок проведення зустрічей ОСОБА_2 із ОСОБА_3 2007 року народження та ОСОБА_4 2012 року народження у постійній присутності матері дітей - ОСОБА_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.05.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 23.03.2021 року було залишено без руху, повідомлено апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст. 357 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.08.2021 року провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 23.03.2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Суворовської районної державної адміністрації м. Одеси та Служба у справах дітей Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, а також про встановлення способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.08.2021 року справу призначено до розгляду.

Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись.

За ініціативою суду на обговорення колегії суддів у даному судовому засіданні винесено питання про необхідність заслуховування у судовому засіданні думки дитини щодо встановлення порядку участі батька у спілкуванні та вихованні.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши питання про необхідність заслуховування думки дитини щодо встановлення порядку участі батька у спілкуванні та вихованні неповнолітньої дитини, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», закріплений у Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Україною 27.02. 1991 року (далі Конвенція про права дитини), вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3).

Конвенція про права дитини у ст. 12 визначає, що Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, що б бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішення спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління майном.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Думку дитини необхідно вислухати під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками (ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»), під час вирішення питання про повернення дитини до країни постійного перебування (ст. 13 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей).

Таким чином, практична реалізація принципу «забезпечення якнайкращих інтересів дитини» вимагає, у тому числі, з`ясування судом думки дитини під час вирішення спорів, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Відповідно до матеріалів справи судом першої інстанції не заслуховувалась думка дитини стосовно встановлення порядку участі батька у спілкуванні та вихованні. Суд при цьому обмежився посиланнями на те, що дитина мешкає разом з відповідачем. Відповідач перешкоджає позивачу спілкуватись з дитиною.

Рішення суду першої інстанції не містить жодних посилань, чому не було вислухано дитину, у той час як доцільність заслуховування думки дитини вирішується в кожному окремому випадку, виходячи з конкретних обставин справі.

Дитина на час заслуховування її в суді в силу свого віку має бути здатна висловити свою думку, сформулювати свої погляди та мати достатній рівень розуміння ситуації.

Матеріали справи не містять доказів того, що малолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не здатні самостійно висловлювати свою думку.

За таких обставин, колегія суддів на даний час приходить до висновку про доцільність заслуховування у судовому засіданні думки малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо встановлення порядку участі батька у спілкуванні та вихованні.

Виходячи з того, що згідно матеріалів справи на час її розгляду діти проживають разом з матір`ю, колегія суддів вважає необхідним покласти на ОСОБА_1 обов`язок із забезпечення явки малолітніх дітей у судове засідання разом із класним керівником та шкільним психологом.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про необхідність заслуховування думки дитини під час розгляду цивільної справи не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 171 СК України, ст. ст. 13, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Заслухати у судовому засіданні малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати мати - ОСОБА_1 забезпечити явку малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судове засідання та участь у судовому засіданні класного керівника та психолога.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13 грудня 2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С.О. Погорєлова

О.М. Таварткіладзе