Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1917/20
Номер провадження: 2/511/74/21
22 лютого 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Іванова О. В.,
секретаря судового засідання - Кирилової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови правління садівничого товариства «Мрія 3» Потапова Іллі Олександровича про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Голови правління садівничого товариства «Мрія 3» Потапова Іллі Олександровича про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовни вимоги обґрунтовані тим, що вона є членом Садівничого Товариства «Мрія-3», володіє земельними ділянками № НОМЕР_1 та садовим будинком, що розташовані в с Єгорівка, Роздільнянського району Одеської області. Проживаючи та використовуючи земельні ділянки та садовий будинок вона постійно використовувала електричну енергію, постійно здійснювала оплату за спожиту електричну енергію шляхом подачі грошових коштів у касу, відповідно показників електричного лічильника про що свідчать штампи та підписи уповноважених осіб, квитанції. Однак 01.04.2020 року група осіб на чолі із головою садівничого товариства «Мрія-3» ОСОБА_2 прийшли до її садового будинку та без попередження (що за Правилами роздрібного ринку електричної енергії є обов`язковим), без пред`явлення наряду-допуску та без складення на місці акту про відключення самовільно відключили її будинок від електромережі. Вважала, що здійснення відключення її будинку у такий спосіб є протиправним та таким, що не відповідає діючому законодавству, а особа, що здійснила відключення діяла з перевищенням повноважень, оскільки діючим Статутом товариства таких повноважень не передбачено. Просила суд визнати незаконними дії Садівничого товариства «Мрія-3» в особі голови Потапова І.О. в частині відключення від електричної енергій її садового будинку, який належить на праві власності ОСОБА_1 ; - зобов`язати відповідача поновити подання електричної енергії в садовий будинок позивача. Крім того, відповідачем позивачу завдано моральної шкоди, яку вона оцінила в розмірі 10 000грн., та також просить стягнути її з відповідача на її користь.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.10.2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання по справі.(а.с.31).
27.01.2021 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду справи по суті. (а.с.50).
В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.(а.с.54;61).
Відповідач голова Садівничого товариства «Мрія-3» Потапов І.О. жодного разу в судові засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - поштою, рекомендованим листом, який повернувся на адресу суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у його відсутність, суду не надходило. Відзиву на позов до суду не подав. Одночасно, відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» № 23(6891) від 04 лютого 2021 року.(а.с.43-46;56-60).
З огляду на вищевикладене, на ігнорування головою Садівничого товариства «Мрія-3» Потаповим І.О. неодноразових викликів до суду, суд приходить до висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Розглянувши поданий позов, матеріали справи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про частково задоволення позову виходячи з такого.
Судовим розглядом встановлено ОСОБА_1 являється членом садівничого товариства з 05.10.1992 року, що підтверджується членською книжкою садовника № НОМЕР_2 садівничого товариства «Мрія-3».(а.с.19).
З 31.01.1998року позивач являється власником земельних ділянок АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями Державних актів, копіями Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.(а.с.19;13-16).
З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22179207 від 17.03.2009 року за ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 від 11.03.2009 року зареєстровано право власності на садовий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 .(а.с.17).
01.04.2020 року представники разом з головою СТ «Мрія-3» ОСОБА_2 відключили будинок, що належить ОСОБА_1 від постачання електричної енергії.
Задовольняючи вимоги позивачки щодо визнання незаконними дій голови СТ «Мрія-3» суд виходив з того, що відключення будинку ОСОБА_1 від електричної енергії були здійснені у непередбачений спосіб з перевищенням повноважень, встановлених Статутом.
З відповіді АТ «Одесаобленерго» на звернення позивача на «Урядову гарячу лінію» було вказано, що договірних відносин щодо надання послуг з розподілу електричної енергії між ОСОБА_1 та Роздільнянським РЕМ АТ «Одесаобенерго» відсутні. Садовий будинок позивача розташований на території СТ «Мрія -3» та не приєднано до електричних мереж АТ «Одесаобленерго». Розподіл електричної енергії до вказаного товариства здійснюється згідно умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії укладеного між ним та Роздільнянським РЕМ АТ «Одесаобенерго». Отже з будь яких питань щодо електроживлення будинку позивача, а також розрахунків за спожиту електроенергію, ОСОБА_1 потрібно звертатися безпосередньо до правління СТ «Мрія -3».(а.с.18).
Судовим розглядом справи встановлено відсутність додержання даного порядку при здійснені відключення будинку ОСОБА_1 від користування електричної мережі.
При ухваленні рішення суд не приймає до уваги протоколи зборів (а.с.22), оскільки відключення субспоживача від електричної енергії може бути здійснено лише на вимогу АТ «Одесаобленерго», однак такої вимоги, щодо будинку ОСОБА_1 суду відповідачем не надано та судовим розглядом не встановлено.
Судовим розглядом справи не встановлено жодного належного та допустимого доказу самовільного підключення, споживання електроенергії або факту розкрадання електричної енергії споживачем ОСОБА_1 .
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» для населення крадіжкою електричної енергії є самовільне підключення до об`єктів електроенергетики й споживання енергії без приладів обліку.
Суд не приймає до уваги посилання позивачки на відсутність у неї заборгованості по електричній енергії та членським внескам, оскільки з представлених суду квитанцій про сплату за електричну енергію відсутні беззаперечні докази даного факту, однак суд вважає, що відключення споживача ОСОБА_1 повинно було бути здійсненим у спосіб передбачений Договором про надання послуг з розподілу електричної енергії укладеного між СТ «Мрія-3» та Роздільнянським РЕМ АТ «Одесаобенерго» та у відповідності до діючого законодавства.
Відповідно до представлених суду квитанцій про сплату членських внесків відсутності заборгованості по сплаті членських внесків за 2003, 2004 - 2013 роки, 2018 рік дані обставини підтверджені ОСОБА_1 представленими у якості доказів розділ ІІІ членські внески членської книжки садовода (зворотна сторона а.с.19) та абонентська книжка №3/12 за рахунками за електроенергію за 2016- 2017 роки.(а.с.21).
Оплату за користування електричної енергії ОСОБА_1 здійснює на підставі абонентської книжки за електричну енергію №3/12 відповідно до якої, у ОСОБА_1 не існує заборгованість по сплаті за електроенергію.
Матеріали справи не містять у собі доказів на підтвердження того, що позивачу було вручено попередження про відключення від електричної мережі з підстав несплати за спожиту електричну енергію.
Відповідно до п.п.2 п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.
Порушене право ОСОБА_1 на постачання електричної енергії підлягає відновленню, у зв`язку з чим СТ «Мрія -3» слід зобов`язати поновити постачання електричної енергії на земельну ділянку (садибу) позивача.
У зв`язку з викладеним, суд вважає, що діями СТ «Мрія -3» по відключенню садового будинку було порушено права позивача на постачання електричної енергії для власних потреб садівництва.
Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (диспозитивність цивільного судочинства).
Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.7 ст.81 ЦПК України).
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Обставини, які підтверджують вину відповідача, вказані вище. Між моральною шкодою та діями відповідача є прямий причинний зв`язок, оскільки моральна шкода була результатом його винних дій. Разом з тим, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є занадто завищеними, а тому підлягають задоволенню у меншому розмірі, а саме - 2000 грн.
З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи позивачкою ОСОБА_1 було понесено судові витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, в загальному розмірі 900 грн (а.с.56,57). Таким чином, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій в розмірі 900 грн та судовий збір на користь держави в розмірі 908,00 грн., оскільки позивач звільнений від оплати судового збору на підставі ч. 2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».
На підставі викладеного, ст. ст. 16, 23, 97, 98, 99, 100, 101 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13,76-81,83, 95,141, 258, 259, 263 - 265, 268, 281-284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Голови правління садівничого товариства «Мрія 3» Потапова Іллі Олександровича про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати незаконними дії голови Садівничого товариства «Мрія-3» Потапова Іллі Олександровича щодо відключення від електропостачання споживача електроенергії на території населеного пункту ОСОБА_1 та належного їй садового будинку, розташованого в АДРЕСА_3 , яке мало місце 01.04.2020 року.
Зобов`язати голову Садівничого товариства «Мрія-3» Потапова Іллю Олександровича підключити електропостачання до садового будинку, розташованого в АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_1 , без оплати витрат щодо підключення електроенергії.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: О. В. Іванова