Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16 лютого 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що на підставі договору дарування від 16.12.2009 року, вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстровний її рідний брат - ОСОБА_2 , відповідач по справі, який, фактично, в будинку не проживає, не сплачує за комунальні послуги, не приймає участі в утриманні житла, не з`являється за місцем своєї реєстрації. Факт реєстрації відповідача створює ряд незручностей для позивача та є перешкодою в належному користуванні житлом, а тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, а також, був повідомлений про розгляд справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву, клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ст.ст. 128,130 ЦПК України, вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування на житловий будинок від 16.12.2009 року (а.с.7).

Встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстроване місце проживання позивача, її батька, двох її идочок і онуки, та брата, який є відповідачем по справі.

Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади м.Біла Церква № 15.2-03/15796 від 20.10.2020 року, в будинку АДРЕСА_1 зареєстровано шість осіб: власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідач по справі. (а.с. 5).

На підставі заяви позивача юристом КП БМР ЖЕК №6 Ковбасюк-Бобровою А.І. було складено акт від 22.10.2020 року в присутності позивача та сусідів, які проживають в будинку під АДРЕСА_2 , за підписом юриста КП БМР ЖЕК №6 ОСОБА_6 , зі змісту даного Акту вбачається, що відповідач у справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в будинку АДРЕСА_1 , фактично, не проживає з січня 1988 року і по теперішній час. (а.с.4).

Позивач суду пояснила, що на підставі договору дарування від 16.12.2009 року, вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , в належному їй будинку за згодою бувшого власника її батька, зареєстрований її рідний брат - ОСОБА_2 , який одружився, добровільно виїхав з будинку позивача. Відповідач близько 30 років не проживає в будинку, не несе жодних витрат по утриманню житла, не сплачував ніколи комунальні платежі, не підтримує жодних стосунків з позивачем та їх родиною. Відповідач має власну сім`ю та проживає у власному буднику по АДРЕСА_3 . Наразі в будинку проживає позивач зі своїм батьком, двома дочками та онукою. Факт перебування відповідача на реєстраційному обліку в будинку порушує права позивача, як власника, позбавляє можливості отримати субсидію.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , яка є сусідкою сторін, суду показала, що в будинку АДРЕСА_1 відповідач не проживає бльзько 30 років. Свідку відомо, що у відповідача з батьком відбулася сварка після якої ОСОБА_3 припинив спілкування з родиною. Наразі в будинку проживає позивач зі своїм батьком та дочками.

При вирішенні даної справи суд виходить з наступного.

За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до приписів ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено судом і вказано вище в рішенні, відповідач не проживає в будинку АДРЕСА_1 тривалий час, не виявляє заінтересованості щодо цього житла, участі в утриманні цього нерухомого майна не приймає.

Проаналізувавши надані докази по справі, суд дійшов висновку, що відповідач, втратив право на користування вказаним жилим приміщенням, а тому вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, підлягають до задоволення. Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди в користуванні спірним житловим приміщенням, суду не надано, а тому суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом.

Позивач не ставить вимогу про відшкодування їй судових витрат.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.317, 319, 391,405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 10,12,19,130,258,263,264, 354 ЦПК України суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (ІПН НОМЕР_1 ) таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Киїського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд -якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.02.2021 року.

СуддяО. Я. Ярмола