Провадження № 2-о/761/78/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація, ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2020 р. адвокат Булах М.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем, згідно з якою, просить суд: встановити факт, що ОСОБА_1 , постійно проживала з померлою ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її баб ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, на квартиру АДРЕСА_1 . На день смерті спадкодавця, заявниця проживала разом з нею в зазначеній квартирі без реєстрації з 2012 р. по день смерті баби заявниці, оскільки з в силу свого похилого та поганого самопочуття за станом здоров`я, баба потребувала допомоги. 18.06.2020 р. заявниця звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її баби, та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, мотивуючи тим, що заявником пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини. У зв`язку з цим заявниця змушена звернутись до суду з вказаним позовом, адже у випадку встановлення такого факту вона вважатиметься такою, що прийняла спадщину.

Ухвалою від 14.01.2021 р. відкрито провадження в цивільній справі за вказаною заявою.

Ухвалою від 27.05.2021 р. зобов`язано Першу київську державну нотаріальну контору надати суду належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 65985454 (номер у нотаріуса 595/2020), заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Представник заявниці в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись у встановлений законом порядок, від представника Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Кароєва-Яремчук Т.М. надійшли клопотання про розгляд справи без участі представників.

Вислухавши пояснення представника, дослідивши письмові докази зібрані в справі та врахувавши покази свідків, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом серія НОМЕР_1 про смерть від 06.08.2019 р. та витягом з Реєстру територіальної громади м.Києва № 12535394 від 18.06.2020 р.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить: 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності, що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_2 про право власності на житло від 22.07.1993 р.

Інша частина (1/2) квартири АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.12.2004 р.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була бабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується долученими до заяви документами, а саме: свідоцтвом про народження ОСОБА_4 від 01.03.1953 року серія НОМЕР_3 , свідоцтвом про народження ОСОБА_1 від 06.03.1973 року серія НОМЕР_4 , свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 09.01.1979 року серія НОМЕР_5 , відповідно до якого матір`ю заявниці (донькою померлої) після розірвання шлюбу залишено прізвище з « ОСОБА_7 ».

Судом встановлено, що 29.06.1994 р. ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого заповіла ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст.ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

18.06.2020 р. заявниця звернулась до Першої Київської державної нотаріальної контори, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, яке залишилось після смерті баби, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі якої 18.06.2020 р. було заведено спадкову справу № 595/2020, що підтверджується копією матеріалів вказаної спадкової справи та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.06.2020 р.

Відповідно до вказаної спадкової справи єдиною спадкоємицю, яка звернулась до нотаріуса про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , є заявниця.

Однак, постановою державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Караєвої-Яремчук Т.М. від 18.06.2020 р. заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки заявником пропущено строк для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Положеннями частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно положень ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому, відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п.3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця з 12.07.1990 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проте, з 2012 р. постійно проживала за місцем реєстрації спадкодавці (своєї баби) ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки баба в силу свого похилого віку та поганого самопочуття за станом здоров`я, потребувала сторонньої допомоги.

Крім того, в судовому засіданні з обставин справи було допитано в якості свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , які своїми показами підтвердили, що заявниця з 2012 р. проживала з померлою бабою - ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3 , заявниця (онука померлої) проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2, 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з умовами п.16 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення; нормативно-правовий акт № 5 від 31.03.1995» Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

З огляду на те, що встановлення факту постійного проживання разом з бабою на момент відкриття спадщини, має для заявниці юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої баби заявниці - ОСОБА_3 , встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що існують всі правові підстави для встановлення факту постійно проживав ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто по дату смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація, ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала з померлою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто по дату смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: