Справа № 464/8315/21
пр.№ 2-о/464/163/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2021 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретар судового засідання Максимець Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шоста Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт на право власності на землю серії ЛВ №1297 від 26 січня 1995 року, який виданий на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовує заяву тим, що після смерті матері ОСОБА_3 відкрилась спадщина. У власності спадкодавця була земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,06 га, яка розташована на території земель Домажирської сільської ради та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №1297 від 26.01.1995. При складанні вищевказаного правовстановлюючого документу допущено технічну помилку щодо запису особистих даних власника, зокрема, замість подвійного імені « ОСОБА_4 » зазначено « ОСОБА_5 ». Прізвище та по-батькові повністю збігаються із даними зазначеними в такому. З метою належного оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, заявник звернулась до нотаріуса Шостої Львівської державної нотаріальної контори. Листом від 11.11.2021 №1355/02-14 нотаріус її повідомив, що вона є єдиним спадкоємцем за законом. Разом з тим, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки в правовстановлюючих документах існують розбіжності в написанні імені спадкодавця. Враховуючи наведені обставини, а також те, що розбіжність в правовстановлюючому документі не може бути виправлена шляхом внесення в нього змін, що унеможливлює прийняття спадщини, тому просить заяву задоволити, встановити факт належності документу.

Ухвалою суду від 30.11.2021 прийнято та призначено до розгляду заяву.

В судове засідання заявниця не з`явилась, 17.12.2021 від її представника - адвоката Іванова О.О. до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує.

Представник заінтересованої особи Шостої Львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про розгляд справи, що відповідно до ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявниці з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

З копії свідоцтва про народження заявниці ОСОБА_6 , вбачається, що ОСОБА_3 є її матір`ю (а.с.7). Заявниця після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 8).

З копії свідоцтва про народження вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася матір заявниці ОСОБА_9 , яка 02.01.1960 зареєструвала шлюб та змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_7 » (а.с.9, 10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла у віці 77 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №5507 (а.с.11).

З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що спадкова справа зареєстрована за № 52721628, спадкодавець ОСОБА_3 (а.с.12).

З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №1297 від 26 січня 1995 року, виданого на підставі рішення Домажирської сільської Ради народних депутатів Львівської обл., Яворівського р-ну від 19.09.94 №33, вбачається, що власником земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,06 га у межах згідно з планом, розташованої на території земель Домажирської сільсьї ради, є ОСОБА_2 (а.с.13-14).

З`ясовано, що заявниці як єдиному спадкоємцю за законом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки в правовстановлюючих документах існують розбіжності в написанні імені спадкодавця, а саме в Державному акті на право приватної власності на землю власником земельної ділянки вказана ОСОБА_2 (а.с.15).

З роз`яснень, викладених в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Таким чином, перевіряючи зібрані по справі докази, судом встановлено, що у Державному акті на право приватної власності на землю допущено технічну помилку і замість подвійного імені « ОСОБА_4 » зазначено « ОСОБА_5 », тоді як це одна і та ж сама особа, мати заявниці. Вказана розбіжність позбавляє заявницю у виникненні її особистих прав, зокрема в оформленні спадкових прав після смерті матері заявниці.

Виходячи з аналізу описаних вище документів, суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_3 Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ№1297, виданого 26 січня 1995 року ОСОБА_2 на підставі рішення Домажирської сільської Ради народних депутатів Львівської області Яворівського району від 19.09.94 №33.

При цьому відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 263-265, 293, 294, 315, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ№1297 від 26 січня 1995 року, який виданий на ім`я ОСОБА_2 належить одній і тій самій особі, а саме ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати відшкодуванню заявнику не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Шоста Львівська державна нотаріальна контора, м.Львів, пр. Червоної Калини, 109, .

Рішення суду виготовлено та підписано 17.12.2021.

Суддя О.Ю. Горбань