Провадження 2/557/116/2021
Справа 557/1544/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Лисанець М.В.,

номер справи 557/1544/20,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в смт Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 24 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач, посилаючись на ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки вони з останнім не зійшлися характерами, втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, між ними втрачені фізичні та духовні зв`язки.

На переконання позивача, їх шлюб носить формальний характер, оскільки з січня 2020 року вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Враховуючи всі зазначені обставини, бажання зберегти сім`ю та примиритися у неї відсутнє.

Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2020 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, у поданій ним 23 лютого 2021 року заяві, не заперечував проти розірвання шлюбу та справу просив розглянути без його участі.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 24 жовтня 2014 року, судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 24 жовтня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №1661 (арк. спр. 12).

У шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується даними відповідного свідоцтва про народження (арк. спр. 7).

Згідно даних довідки №423 від 10 вересня 2020 року, виданої Дроздівською сільською радою Гощанського району Рівненської області, позивач та неповнолітня донька сторін зареєстровані у АДРЕСА_1 (арк. спр. 8).

Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав.

Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами спільного проживання, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення.

При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо припинення подружніх відносин через втрату почуття любові та взаємоповаги один до одного, фізичних та духовних зв`язків, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів та не заперечуються відповідачем.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, приймаючи до уваги наявність у подружжя неповнолітньої дитини, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення.

Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість, зважаючи на перебування справи на розгляді в суді з 21 грудня 2020 року. Відповідач згідний на розірвання шлюбу, про що зазначив у поданій заяві.

При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові.

За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору стягнути на її користь з відповідача згідно приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1661.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору, сплаченого при поданні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду або через Гощанський районний суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 25 лютого 2021 року.

Суддя Ю.В. Оленич