Справа № 212/4504/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Новікової В.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Павленка В.В., представника відповідача - Колесніченко І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ», тертя особа ПЕРВИННА ПРОФСПІЛКОВА ОРГАНІЗАЦІЯ НЕЗАЛЕЖНОЇ ПРОФСПІЛКИ ГІРНИКІВ УКРАЇНИ ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» про поновленні на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ», змінивши свої вимоги 0 липня 2021 року, та просив: (а) визнати незаконним та скасувати наказ від 30 квітня 2021 року № 715-к про звільнення з підприємства на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку трудового договору; (б) поновити на роботі у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» на посаді начальника дільниці № 4 шахти «Октябрьська»; (в) стягнути на його користь середній заробіток. Мотивуючи свою заяву тим, що працював на підприємстві відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». З 01 квітня 2020 року займав посаду начальника дільниці № 4 шахти «Октябрська», з якої його було звільнено 30.04.2021 року у зв`язку із закінченням строку погодженого сторонами. Наказ про звільнення вважає незаконним, оскільки строкових договорів з відповідачем не укладав. Просить поновити його на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 2 вересня 2021 року цивільну справу прийнято в провадження судді Чайкіна І.Б. для подальшого розгляду.

Представник відповідача-адвокат Шатунов А.О. скористався правом надання відзиву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з тим, що вони необґрунтовані та незаконні. В обґрунтування зазначив, що ОСОБА_1 уклав з підприємством строковий договір на один рік. Особисто позивач підписував: заяву з проханням укласти строковий договір, договір та додатки до нього. Позивач погодився з усіма його умовами, без будь-яких застережень. Припинення строкового трудового договору з підстав закінчення строку на який його було укладено є законним. Щодо вимоги про скасування наказу про звільнення, то такий наказ не видавався. Підприємством видано наказ № 715 від 30.04.2021 року «Про припинення трудового договору з працівником шахти «Октябрська», трудовий договір із ОСОБА_1 , начальником дільниці №4 шахти «Октябрська» ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» було припинено на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України з 01.05.2021 року, останній робочий день 30.04.2021 року, тому така вимога не може бути задоволена.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Зазначили, що вони більше не посилаються на те, що не було отримано згоди профсоюзу на звільнення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо позовних вимог вважали їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просили при вирішенні рішення врахувати відзив на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що проекти контрактів були для всіх одинакові та строком на один рік з 01.05.2020 року по 01.05.2021 року. На момент підписання позивачем контракту, знаходився у відпустці. Однак зазначає, що для підписання контракт надавався у повному обсязі, укладання контракту було необов`язковим.

В якості свідка в судовому засіданні було допитано ОСОБА_3 , який пояснив суду, що працює на посаді начальника дільниці з 2008 року на умовах безстрокового договору. У травні 2020 року з ним було укладено строковий договір на 1 рік. Була можливість ознайомитися з документом та копію такого договору отримав. При підписанні строкового договору ОСОБА_1 присутній не був та не знає мав він можливість ознайомитися з строковим договором чи ні.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що працює начальником дільниці на шахті «Октябрська». У травні 2020 року підприємство запропонувало йому укласти строковий договір. Ознайомився з ним та усвідомлював, що дія цього договору 1 рік. При підписанні позивачем ОСОБА_1 договору присутній не був.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що будь-які відомості про укладання договору з ОСОБА_1 йому невідомі. Між ним особисто та підприємством було укладено строковий договір.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що до нього та ОСОБА_1 підійшов начальник відділу праці та запропонував укласти строковий договір. Останній сказав, що нічого не зміниться, приніс 1 сторінку з реквізитами і сказав, щоб підписали, а потім додатково він надасть роз`яснення. Згодом принесли 3-4 аркуша угоди в яких було зазначено все, що в його інструкції, розширена фінансова частина з тарифами. Вказав, що дійсно він та ОСОБА_7 підписали заяви для переходу на контрактну основу. Вважає звільнення розправою за їх активну позицію як членів незалежної профспілки.

Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 43 Конституції України проголошено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

КЗпП України визначає механізм захисту трудових прав працівників, що включає в себе, зокрема, право на працю, та визначає способи захисту прав працівників.

При цьому КЗпП України визначає можливість працівника оскарження наказу про його звільнення.

Судом встановлено, що 01 травня 2020 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» в особі Голови Правління Новака Сергія Борисовича було укладено контракт (строковий трудовий договір) № 6101. Строк дії контракту з 01.05.2020 року по 01.05.2021 року (а.с.22-25).

Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив ознайомлення та волевиявлення на підписання контракту (а.с.25).

ОСОБА_1 звернувся 21.05.2020 року до підприємства із заявою в якій просив у відповідності до п. 2 ст. 23 КЗПП України укласти з ним строковий трудовий договір на посаду начальника дільниці шахти «Октябрська» на строк та умови, що будуть визначені договором (а.с.29).

Наказом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» № 715-к від 30.04.2021 року «Про припинення трудового договору з працівником шахти «Октябрська», у зв`язку із закінченням строку погодженого сторонами» трудовий договір з ОСОБА_1 припинено на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України з 01.05.2021 року, останній робочий день 30.04.2021 року (а.с.63-64).

Частиною першою статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, згідно з якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно частини третьої статті 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений термін з урахуванням характеру наступної роботи або умов її виконання, або інтересів працівника, та в інших випадках, передбачених законодавством. Підставою для укладення строкового трудового договору на вимогу працівника є його заява про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події або виконанням певного обсягу робіт.

Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункт 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення. На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір, укладений як строковий відповідно до закону. Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договору. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частиною першою статті 36 КЗпП України.

ОСОБА_1 шляхом подання заяви погодився на переведення його на роботу на умовах контракту, його підпис на контракті свідчить про погодження працівника з їх умовами.

Відповідно до п. 7.2 Контракту № 6101 від 01.05.2020 року однією із підстав його розірвання є закінчення строку дії (п.2 ст.36 КЗпП).

Пунктом 2 частини першої статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що підставами припинення трудового договору є: закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Суд зазначає, що припинення строкового трудового договору (контракту) після закінчення строку, на який його було укладено, не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник або уповноважений ним орган також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частини першою статті 36 Кодексу законів про працю України.

Тобто посилання ОСОБА_1 у позовній заяві на те, що не було реальних підстав для його звільнення, є безпідставним, оскільки його було звільнено з роботи у зв`язку з закінченням строкового трудового договору (контракту), що відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України є підставою для звільнення.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що наказ від 30.04.2021 року № 715 к прийнято у межах законодавства України, підстави для визнання його незаконним та скасування відсутні, а відтак відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимоги про визнання цього наказу незаконним та його скасування.

Інші вимоги позову ОСОБА_1 , а саме - поновити його на роботі та стягнути на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день винесення рішення судом, є похідними від першої, тобто такими, задоволення яких залежить задоволення першої (основної) вимоги.

Оскільки, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні основної вимоги, то не підлягають задоволенню і похідні щодопоновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст. ст. 3, 4-7, 11-13, 17- 18, 109, 131, 137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ», тертя особа ПЕРВИННА ПРОФСПІЛКОВА ОРГАНІЗАЦІЯ НЕЗАЛЕЖНОЇ ПРОФСПІЛКИ ГІРНИКІВ УКРАЇНИ ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» про поновленні на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено 17 грудня 2021 року.

Суддя: І. Б. Чайкін