Справа № 495/7372/20
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

15 лютого 2021 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Чеботарьовій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському справу за позовом Комунального підприємства «Білгород-Дністровськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором опалення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Комунального підприємства «Білгород-Дністровськтеплоенерго» звернувся 04.12.2020 року до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором опалення.

Свої позовні вимоги представник позивача обгрунтовує тим, що відповідачка ОСОБА_1 являється абонентом КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго», яке надає послуги з опалення її оселі, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

26.10.2020 року представник КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу, про стягнення з відповідачки заборгованості за опалення. Однак, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2020 року було відмовлено у задоволенні заяви про видачу судового наказу, тому представник позивача звертається в порядку позовного провадження до суду за захистом своїх законних прав та інтересів та просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача суму боргу у розмірі 16694,21 грн., згідно наданого до суду розрахунку.

В судовому засіданні представник позивача КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 просила стягнути з неї заборгованість за послуги опалення з врахуванням строків позовної давності, передбачених діючим законодавством.

Дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги представника позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами по справі не заперечувалось, що відповідачка ОСОБА_1 є абонентом КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго», яке надає послуги з опалення її оселі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Між сторонами встановлені фактичні договірні відносини з приводу надання теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку.

Згідно наданого до суду представником позивача розрахунку заборгованості, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 перед позивачем з 01.05.2008 року по 01.10.2020 року складає 16694,21 грн.

26.10.2020 року представник КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу, про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за опалення. Однак, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2020 року було відмовлено у задоволенні заяви про видачу судового наказу, роз`яснено позивачу право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтею 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на проведення ремонтних і профілактичних робіт, міжопалювальний період для систем опалення, ліквідацію наслідків, пов`язаних з дією непереборної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води плата за житлово-комунальній послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затвердженого нормативів(норм) споживання.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, п.п. 20, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, споживач повинен своєчасно щомісяця сплачувати за послуги водокористування.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Згідно приписів ст.ст.256-257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 2 ст. 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Оскільки представник позивача звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів 26.10.2020 року з заявою про видачу судового наказу, однак ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2020 року було відмовлено у задоволенні заяви про видачу судового наказу, тому розрахунок заборгованості, що підлягає стягненню в межах позовної давності суд бере до уваги починаючи з 01.05.2018 року.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як передбачено ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно розрахунку КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» за відповідачкою ОСОБА_1 утворилась заборгованість за послуги з опалення за період з 01.05.2018 року по 01.10.2020 року у розмірі 11092,65 грн.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» з урахуванням строків позовної давності, встановлених чинним законодавством є законними, обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частин 1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_1 на користь КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 1387,32 грн., оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, а саме лише на 66,44%.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 82, 141, 206, 247, 263 - 265, 280, 281 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 264, 509, 526, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 62, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд -

ВИРШИВ :

Позовні вимоги Комунального підприємства «Білгород-Дністровськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білгород-Дністровським УМВС України в Одеській області 15.07.2002 року), на користь Комунального підприємства «Білгород-Дністровськтеплоенерго» (Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Перемоги,буд.2, ) суму заборгованості за період з 26.10.2017 року по день ухвалення рішення у справі - 11092,65 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білгород-Дністровським УМВС України в Одеській області 15.07.2002 року), на користь Комунального підприємства «Білгород-Дністровськтеплоенерго» (Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Перемоги, буд.2, ) судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам - 1387,32 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя