Справа № 305/296/21
Провадження по справі 2/305/387/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2021 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Шемота М.І.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Рахові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 грудня 2012 року між ТзОВ "Кредитні ініціативи" та ПАТ "АКПІБ" було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первинний кредитор передає, а новий кредитор приймає кредитний портфель, унаслідок чого новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 854, що був укладений між ПАТ "АКПІБ" та ОСОБА_1 , за яким останній отримав кредит в сумі 6000 доларів США та зобов`язався повернути отриманий кредит і сплатити проценти за користування в сумі та в строки передбачені кредитним договором. Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 6000 доларів США. У порушення умов договору, ОСОБА_1 належним чином не виконав, в результаті чого станом на 21 січня 2021 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 3348,8124 доларів США, за відсотками - 5274,5824 доларів США, по пені - 12148,8524 доларів США. У зв"язку з чим просили стягнути з відповідача наведену заборгованість та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що за рішеннням суду у 2013 році з нього вже стягнуто достроково кредиту заборгованість, з якої він половину вже повернув. Просить відмовити у задоволенні позову. Відзиву не подавав.

Суд, заслухавши відповідача, вивчивши обставини справи, дослідивши їх докази, прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що між ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №854 від 18 грудня 2006 року, за яким банк надав останньому кредит в сумі 6000 доларів США, із зобов`язанням повернути ці кошти і проценти за користування ними в строк та на умовах, передбачених кредитним договором.

Між тим, встановлено, що 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено договір відступлення прав вимоги та договір про передачу права за договорами забезпечення.

Відповідно до п.2.1, 2.2 договору первинний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає кредитний портфель, внаслідок чого новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підставами своїх вимог в даному випадку позивач зазначив наявність права звернення до суду у зв`язку з набуттям права вимоги, і наявність заборгованості у відповідача за кредитним договором. Зокрема, відповідно до договору про відступлення права вимоги, договору про передачу прав за договорами забезпечення та чинного законодавства покупець в особі ТзОВ "Кредитні ініціативи" набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій, в тому числі і права вимоги за кредитним договором № 854 від 18 грудня 2006 року, укладеного між первісним кредитором ПАТ "АКПІБ" та ОСОБА_1 .

Разом з цим, судом встановлено, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області в справі №709/1347/2012 від 16.05.2013 року, з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за цим самим кредитним договором №854 від 18 грудня 2006 року в сумі 30291,76 гривень, в тому числі заборгованість по сумі кредиту - 3348,81 доларів США, що за курсом НБУ дорівнює 26790,48 гривень; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 410,49 доларів США, що за курсом НБУ дорівнює 3283,92 гривень; пеня та штрафні санкції - 27,17 доларів США, що за курсом НБУ дорівнює 217,36 гривень.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 854 від 18 грудня 2006 року, укладеного між ПАТ "АКПІБ" та ОСОБА_1 , станом на 21.01.2021, позивачем до стягнення вимагається кредитна заборгованість в сумі 20772,24, яка складається зокрема із суми заборгованості за кредитом - 3348,8124 доларів США, по відсотках - 5274,5824 доларів США та пені - 12148,8524 доларів США, по відсотках - 115995,65 гривень та пені за рік - 103311,23 гривень.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як встановлено, рішенням Рахівського районного суду від 16 травня 2013 року в справі №709/1347/2012 з ОСОБА_1 на користь ПАТ "АКПІБ", правонаступником якого є ТОВ "Кредитні ініціативи" достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором, яка була визначена станом на березень 2012 року.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень судів покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, на підставі виконавчих листів, що видаються судами, на підставі яких за заявою стягувача державний виконавець відкриває виконавче провадження.

Зі змісту листа начальника Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби №19.7-38/13684 від 01.07.2021 вбачається, що у Рахівському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на виконанні перебувало виконавче провадження №40719349 з примусового виконання виконавчого листа Рахівського районного суду №709/1347/2012 від 20.06.2013 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" боргу за кредитним договором із врахуванням всієї простроченої заборгованості по кредиту, відсоткам, пені, всіх штрафних санкцій у сумі 30291,76 гривень. Згідно даних видрукованих з ВП -спецрозділ встановлено, що 14.11.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 24.12.2014 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування).

Разом з цим, позивач не надав суду доказів звернення кредитора до державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання листа, не обґрунтував жодним доказом, що невиконання рішення суду є наслідком обставин, які не залежали від волі кредитора та перешкоджали чи унеможливлювали виконання судового рішення.

Отже, не виконання рішення суду про стягнення на користь кредитора з ОСОБА_1 кредитної заборгованості стала наслідком власної бездіяльності кредитора.

За таких встановлених судом обставин, позов не підлягає до задоволення, оскільки строк договору є таким що сплив у зв`язку з достроковою вимогою про погашення заборгованості і права кредитора забезпечуються лише положеннями статті 625 ЦК України.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 1-13, 76- 83, 141, 247, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 17 грудня 2021 року.

Суддя: Ємчук В.Е.