Справа №522/8401/21
Провадження №2/522/6688/21
УХВАЛА

09 грудня 2021 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 , про визнання договору поруки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 14.05.2021 року надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 , про визнання договору поруки недійсним.

До суду 20.05.2021 року надійшла відповідь щодо місця реєстрація відповідача.

Ухвалою суду від 27.05.2021 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 05.07.2021 року.

До суду 02.07.2021 року надійшло клопотання представника позивача про забезпечення позову, згідно якого просили заборонити вчинення дій, направлених на стягнення заборгованості, звернення стягнення виконання на арештоване майно, та інших дій у тому числі обмеження виїзду за кордон, обмеження користування спеціальним правом у виконавчому провадженні №65480410, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., на підставі виконавчого листа №2-1522/37/11, виданого 17.12.2012 року Приморським районним судом м. Одеси, до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

У підготовче засідання призначене на 05.07.2021 року з`явилася представник ОСОБА_1 адвокат Драгун А.С., клопотання про забезпечення позову підтримала та просила задовольнити.

У підготовче засідання з`явилася представник АТ «Державний ощадний банк України» Поплавська О.В., заперечувала проти задоволення клопотання про забезпечення позову. Також надала суду заяву про застосування строків позовної давності до вимоги про визнання договору поруки недійсним.

Протокольною ухвалою суду прийнято від представника відповідача заяву про застосування строків позовної давності та пояснення по суті справи

ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилася про час, дату та місце судового розгляду була повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за її відсутністю суду не було надано.

Розгляд справи відкладено на 06.09.2021 року.

Ухвалою суду від 06.07.2021 року у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено.

У підготовче засідання призначене на 06.09.2021 року з`явилася представник АТ «Державний ощадний банк України» Поплавська О.В., позовні вимоги не визнала. Проти закриття підготовчого засідання по справі та призначення її до розгляду по суті не заперечувала.

Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не було надано.

Ухвалою суду від 06.09.2021 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 03.11.2021 року.

03.11.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Другун А.С. на електронну адресу суду надала клопотання про витребування доказів, письмові пояснення та клопотання про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 03.11.2021 року була присутня представник АТ «Ощадбанк» - Шидерова Н.С., яка не заперечувала проти розгляду клопотання про витребування доказів за відсутністю представника позивача та відповідачки, просила відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів, щодо клопотання представника позивача про відкладення залишила на розсуд суду.

Протокольною ухвалою суду визнано причини неявки представника відповідача неповажними, оскільки в суді застосовується всіма учасниками справи профілактичні заходи та здійснюється судовий розгляд згідно ст.223 ЦПК України, у зв`язку з 1 неявкою представника позивача, відкладено судове засідання для повторного виклику. Також, враховуючи відомості з адресного бюро щодо співвідповідачки ОСОБА_2 про зміну нею прізвища, замінено її прізвище на ОСОБА_3 та адресу реєстрації, запропоновано представнику позивача можливість надати до суду заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, розгляд справи відкладено на 09.12.2021 року.

Ухвалою суду від 03.11.2021 року витребувано у АТ «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» оригінал договору поруки №1 до кредитного договору №2236-н від 17.12.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» для огляду.

09.12.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Другун А.С. на електронну адресу суду надала клопотання про відкладення судового засідання.

У судове засідання призначене на 09.12.2021 року з`явилася представник АТ «Ощадбанк» - Шидерова Н.С., надала суду для огляду оригінал договору поруки №1 до кредитного договору №2236-н від 17.12.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України». Щодо клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи зазначила, що представник позивача вже неодноразово не з`являється у судові засідання, зловживає своїми процесуальними правами. Просила суд залишити позов ОСОБА_1 без розгляду, оскільки сторона позивача належним чином сповіщена та неодноразово не з`являється на судові засідання.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за її відсутністю суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду наведений у ст.257 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Умовою для застосування ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:

а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;

б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;

г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;

ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Верховний суд (цивільна юрисдикція) постановою від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13 роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового розгляду та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, які суперечать завданню цивільного судочинства. Суд відповідно до ч.ч.3,4 цієї ж статті зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами учасником судового розгляду. Ця норма закону повинна дисциплінувати позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулювати його належно користуватися як своїми процесуальними правами, так і процесуальними обов`язками.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

У контексті наведеного суд вбачає, що в розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді судової справи.

Судом встановлено, що представник позивача не з`явилася у судові засідання: 03.11.2021 року та 09.12.2021 року, при цьому про розгляд справи була сповіщена належним чином та завчасно, доказів поважності причин неявки суду не надала.

Неявка представника позивача позбавила суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору.

Законодавче формулювання частини п`ятої статті 223 ЦПК України «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 9901/949/18 (провадження № 11-1179заі19).

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, слід врахувати, що, звернувшись до суду з позовом у травні 2021 року, представник позивача не цікавиться станом розгляду справи, не з`являється у судові засідання, не надає докази причин поважності неявки, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час, а також враховується неможливість вирішити справу на підставі наявних матеріалів без пояснень позивачки.

Окрім того, сторона позивача, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без його участі відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності не подає, чим, на розсуд суду, умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог.

У свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення сторони представника позивача про розгляд справи.

При цьому поважність причин пропуску судових засідань, не має значення, що підтверджується правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), у якій зазначено, що правове значення має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. До таких висновків також дійшов ВС у постанові від 25.03.2020 року справа №521/10136/18.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність підстав для залишення даного позову без розгляду в зв`язку з повторною неявкою в судове засідання сторони позивача.

У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.10-13, 43, 49, 60, 62, 89, 95, 128, 131, 183, 210, 223, 247, 257, 268, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 , про визнання договору поруки недійсним - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 13.12.2021 року.

Суддя Домусчі Л.В.