Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді - Бедьо В.І.,

при секретарі Пазяк С.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Ужгороді справу за позовною заявою ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди (в порядку суброгації),-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди в порядку суброгації в розмірі 22229,85 грн., а також судовий збір в розмірі1921,00 грн..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 07.12.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПІІ «ВІП Рент» (Страхувальник) був укладений Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-2700/16-АVIS, предметом якого є страхування транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 .

23.05.2017 року в м. Ужгород, відбулась дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 .

Згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2017 року дорожньо транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

30 травня 2017 року Страхувальник ПІІ «ВІП Рент» звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.

13 вересня 2017 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі АВР № Ав-КЛ-0 від 30 серпня 2017 року було складено страховий акт № СТОКА-3711 та розрахунок страхового відшкодування до нього.

На підставі вищевказаних документів ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 22 229 (двадцять дві тисячі двісті двадцять дев`ять) гривень 85 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 27925 від 14 вересня 2017 року.

Враховуючи те, що шкода була завдана транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрованим в Чеській Республіці, 11 грудня 2017 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулася із заявою на виплату страхового відшкодування № 28726 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке повідомило, що від Бюро Чехії надійшла відповідь про відсутність страхового покриття на дату ДТП 23.05.2017 року на ТЗ «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 .

16 липня 2018 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію № 29681 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення.

Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, згідно з вимогами ст.ст.274-279 ЦПК України.

Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву на позов не подавав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абзаці першому пункту 4 постанови від 01березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Судом встановлено, що 07.12.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПІІ «ВІП Рент» (Страхувальник) був укладений Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-2700/16-АVIS, предметом якого є страхування транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 .

23.05.2017 року в м. Ужгород, відбулась дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 .

Згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2017 року дорожньо транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

30 травня 2017 року Страхувальник ПІІ «ВІП Рент» звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.

13 вересня 2017 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі АВР № Ав-КЛ-0 від 30 серпня 2017 року було складено страховий акт № СТОКА-3711 та розрахунок страхового відшкодування до нього.

На підставі вищевказаних документів ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 22 229 (двадцять дві тисячі двісті двадцять дев`ять) гривень 85 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 27925 від 14 вересня 2017 року.

Враховуючи те, що шкода була завдана транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрованим в Чеській Республіці, 11 грудня 2017 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулася із заявою на виплату страхового відшкодування № 28726 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке повідомило, що від Бюро Чехії надійшла відповідь про відсутність страхового покриття на дату ДТП 23.05.2017 року на ТЗ «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 .

16 липня 2018 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію № 29681 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення.

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду,що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні,чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно до вимог частини 4 статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України № 85/96-ВР від 07.03.1996 «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс 13.

З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

П. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 23.05.2017 року, власнику пошкодженого автомобіля ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» сплачено страхове відшкодування, право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є ОСОБА_1 , у сумі 22229,85 грн. перейшло до зазначеного страховика.

У добровільному порядку відповідач не компенсував ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача в порядку суброгації сплачену ним суму страхового відшкодування у розмірі 22229,85 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 22, 979, 988, 993, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. ст. 16, 20, 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 2-5, 10, 81-82, 89, 263-265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства ««Страхова компанія «Українська страхова група» в порядку суброгації, завдану майнову шкоду в розмірі 22229 (двадцять дві тисячі двісті двадцять девять) гривень 85 коп. та судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривні, а всього 24150 (двадцять чотири тисячі сто пятдесят) гривні 85 коп.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Бедьо В.І.