Справа № 450/1547/21 Провадження № 2/450/1239/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Блистів М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на середню земельну частку (пай) розміром 1,18 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Чорнушовицького сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Мотивувала своїй позовні вимоги тим, що ОСОБА_2 за час свого життя набув право на вказану земельні частку. ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер, внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшла вказана земельна частка. Повідомила, що на випадок своєї смерті ОСОБА_2 не залишив заповіт. Однак, інших спадкоємців у нього немає. Вказала, що після його смерті, вона фактично прийняла спадщину, оскільки проживала з ним, доглядала його до дня смерті і займалася похованням. Зауважила, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутній, оскільки був втрачений. З огляду на вказане, просить позовні вимоги задовольнити. Крім того, просила встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 , який вказаний у її свідоцтві про народження, є однією і тією ж особою.

Ухвалою судді від 05 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 27 липня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, однак разом з позовом подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, однак 23 липня 2021 року представник ОСОБА_3 подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 444384 стверджується, що ОСОБА_2 належало право на середню земельну частку (пай) розміром 1,18 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на землі, яка перебуває у колективній власності «Колгосп агроторг «Білківський» в с. Верхня Білка Пустомитівського району Львівської області.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 15 червня 2002 року, вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина після його смерті.

За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Довідкою старости Чорнушовицького старостинського округу Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області О. Кутна № 96 від 18 лютого 2021 року встановлено, що ОСОБА_2 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав в будинку АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 , яка вела з ним спільне господарства, доглядала його до дня смерті і займалася похованням.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27 лютого 1971 року, вбачається, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 02 квітня 2021 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим 28 травня 2005 року, встановлено, що ОСОБА_6 внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_7 змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 ».

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки спільно з ним проживала на час відкриття спадщини.

Відтак, ОСОБА_1 , спільно проживаючи зі своїм батьком ОСОБА_2 на день його смерті, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, яка відкрилася після його смерті.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

При цьому, враховуючи, що сертифікат на право на земельну частку (пай) надає особі лише право на таку частку, а не встановлює право власності, визнанню за позивачем підлягає відповідне право на земельну частку (пай).

З приводу позовної вимоги про встановлення факту того, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 , який вказаний у свідоцтві про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 , виданому 27 лютого 1971 року, є однією і тією ж особою слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 15 червня 2002 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Журавники Пустомитівського району Львівської області.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27 лютого 1971 року, вбачається, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Довідкою старости Чорнушовицького старостинського округу Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області О. Кутна № 97 від 18 лютого 2021 року встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 є однією і тією ж особою, оскільки інших осіб з такими прізвищем, іменем і по батькові на території ОСОБА_9 старостинського округу не проживало.

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , який вказаний у свідоцтві про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 , виданому 27 лютого 1971 року, є однією і тією ж особою, а саме батьком позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача частково знайшли свої підтвердження під час судового розгляду і підлягають до часткового задоволення. Відтак, за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право на середню земельну частку (пай) розміром 1,18 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Чорнушовицького старостинського округу Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , а також встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 , який вказаний у свідоцтві про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 , виданому 27 лютого 1971 року, є однією і тією ж особою, а саме батьком позивача.

За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 142, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 , який вказаний у свідоцтві про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 , виданому 27 лютого 1971 року, є батьком позивача.

Визнати за ОСОБА_1 право на середню земельну частку (пай) розміром 1,18 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Чорнушовицького старостинського округу Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1362 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.