Справа №: 671/1015/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю секретаря судового

засідання Краснай Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить: зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі судового наказу Волочиського районного суду Хмельницької області від 06.05.2021 року, на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) та стягувати в подальшому аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, істотно впливають та погіршують його матеріальне становище, оскільки він немає постійної роботи, має мінливий та нерегулярний дохід, окрім того на його утриманні перебуває матір, яка хворіє та знаходиться на диспансерному обліку з приводу гіпертонічної хвороби.

Вказує, що наразі знаходиться в пошуках постійної роботи, а тому не може сплачувати аліменти у вигляді частини від заробітку за місцем роботи.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Від представника позивача ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує повністю. У поданому відзиві на позов вказала, що наведені позивачем обставини не відповідають дійсності, на їх підтвердження не надано належних доказів для зменшення розміру аліментів, оскільки з червня 2016 року ОСОБА_1 їздить на заробітки в Республіку Польщу та отримує високий дохід. Твердження позивача про те, що на його утриманні перебуває хвора матір не відповідає дійсності та не підтверджено належними доказами, оскільки довідку сімейного лікаря не можна вважати належним доказом, так як у ній не міститься відомостей про необхідність стороннього догляду за матір`ю у зв`язку із її хворобою, розміру її пенсії, а також позивач нічим не підтверджує свої витрати на утримання матері (придбання ліків, тощо). Зазначає, що з довідки про склад сім`ї вбачається, що в житловому будинку разом із позивачем зареєстрований та проживає його повнолітній брат, який також зобов`язаний матеріально підтримувати свою матір при необхідності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 06 травня 2021 року Волочиським районним судом Хмельницької області було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного вікущомісячно, починаючи з 18 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанови Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 466/4009/18, від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 691/1497/18).

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують наявність змін в матеріальному або ж сімейному стані позивача.

При цьому необхідно зауважити, що зміна розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України можлива за умови зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків. Тобто, ці обставини повинні виникнути у платника аліментів після того, як обов`язок по сплаті аліментів був раніше встановлений судом.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не наведено аргументованих підстав для зменшення розміру аліментів, а тому суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Питання про розподіл судових витрат вирішено відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

У відповідності до ст. ст. 180-182, 192 Сімейного кодексу України та керуючись ст. ст. 133, 141, 247, 161, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментіввідмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )

Повне судове рішення складено 25 серпня 2021 року.

Суддя О.М. Бабій