ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8682/21 Справа № 199/5161/19 Головуючий у першій інстанції: Богун О. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Слуцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 січня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 10 травня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . У квітні 2019 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу відповідач проживатиме за іншою адресою, тому виникла необхідність у визначенні місця проживання дитини. Позивач зазначає, що має стабільний самостійний дохід, піклується про сина, регулярно приводить сина на планові обстеження до лікарів, відводить на заняття до дошкільного навчального закладу, курси з підготовки до школи, творчі заняття, що є необхідним для розвитку дитини. Тому позивач просив визначити місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з його батьком - ОСОБА_1 за адресою по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, обґрунтовуючи його тим, що в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду перебуває цивільна справа про розірвання між сторонами шлюбу, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 . Сторони зареєстровані за різними місцями проживання. ОСОБА_1 заперечує проти проживання сина разом з нею за її місцем реєстрації, тому вона вимушена спільно проживати разом з ОСОБА_1 за місцем його реєстрації. Самостійно вони не можуть дійти згоди щодо місця проживання дитини. ОСОБА_2 зазначає, що має стабільний щомісячний дохід вищого розміру, тому може забезпечити більш сприятливі умови для проживання дитини, вона бере участь у вихованні дитини, в помешканні на АДРЕСА_2 створені належні умови для проживання і виховання дитини. ОСОБА_2 не має шкідливих звичок, що, у свою чергу, має позитивно вплинути на подальше ставлення дитини та сприйняття навколишнього соціального середовища, тоді як ОСОБА_1 має шкідливу звичку паління цигарок. Також позивач за зустрічним позовом звертає увагу, що після повернення ОСОБА_1 із зони проведення антитерористичної операції змінився його характер та ставлення до сина, що виявляється в прослуховуванні ОСОБА_1 музичних творів військової тематики з жорстоким та насильницьким підтекстом у присутності сина. Тому позивач за зустрічним позовом просила визначити місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею за адресою по АДРЕСА_2 (а.с. 33-37 т.1).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визначено місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з його батьком ОСОБА_1 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні первісного позову, задовольнивши її зустрічні позовні вимоги.

02 вересня 2021 року через канцелярію апеляційного суду сторонами подано заяву про затвердження мирової угоди від 02.09.2021 року, в якій вони просять затвердити вказану мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і закрити провадження у справі №199/5161/19 (а.с. 134-135 т.2).

Згідно змісту вказаної вище мирової угоди від 02.09.2021 року, зокрема, керуючись мотивами турботи про гармонійний і всебічний розвиток сина, виходячи із пріоритету інтересів останнього, а також діючи на засадах поваги батьків один до одного, сторони дійшли згоди щодо наступного:

1) місцем проживання (реєстрації) сина є адреса проживання (реєстрації) батька, яка на момент укладання цієї мирової угоди є наступною: АДРЕСА_3 ;

2) батьки мають рівні права щодо спілкування із сином, у тому числі за допомогою засобів зв`язку, виховання сина, проведення із сином часу і дозвілля; кожен із батьків утримуватиметься від дій та/або бездіяльності, які можуть зашкодити іншому із батьків у спілкуванні та/або проведенні часу разом із сином;

3) батьки узгодили, що кількість днів (вечорів, ночей), які кожен із них проводить разом із сином є рівною, що досягається запровадженням графіку проживання сина з кожним із батьків по черзі:

- кожного тижня, номер якого є непарним (1, 3, 5, 7 і так далі), син проживає, залишаючись на ніч, із матір`ю, тобто - всього 26 календарних тижнів на календарний рік;

- кожного тижня, номер якого є парним (2,4,6,8 і так далі), син проживає, залишаючись на ніч, із Батьком тобто - всього 26 календарних тижнів на календарний рік;

- той із батьків, із ким син проживає на поточному тижні, забезпечує відвідування сином школи у встановленому порядку, згідно чинного навчального плану, а також дотримання режиму, навчання, гуртків, секцій, домашній завдань тощо;

- у випадку виникнення обставин, які тимчасово унеможливлюють (обмежують) дотримання вищевикладеного графіку, кожен із Батьків вправі пропустити власні дні та/або тижні проживання із сином; в такі дні та/або тижні син залишається проживати з іншим із Батьків; при цьому графік проживання із сином відновлюється одразу після припинення дії обставин, які унеможливлювали (обмежували) дотримання графіку;

4) у випадку тимчасової непрацездатності будь-кого із батьків, син залишається проживати з іншим із батьків на період до повного одужання того із батьків, хто перебуває у стані тимчасової непрацездатності;

5) у випадку тимчасової непрацездатності (захворювання) сина з амбулаторним лікуванням, місце амбулаторного лікування ситуативно (принцип спрямованості на конкретний випадок ad hoc) узгоджується батьками за їхнім спільним рішенням, а другий із батьків впродовж періоду лікування сина має право безперешкодного та необмеженого відвідування сина та догляду за сином;

6) батьки домовились, що

- період осінніх канікул син проживає безперервно із батьком незалежно від парності/непарності календарного тижня;

- період весняних канікул син проживає безперервно із матір`ю незалежно від парності/непарності календарного тижня;

- у період літніх канікул син проживає з батьками із дотриманням встановленого у п. 3.1 та 3.2 графіку, окрім другого та третього тижня серпня, коли син безперервно перебуває із батьком та другого та третього тижня липня, коли син безперервно перебуває із матір`ю;

- у період зимових канікул син проживає з батьками із дотриманням встановленого у п. 3.1 та 3.2 графіку (а.с. 136 т.2).

В судовому засіданні апеляційної інстанції сторони та їх представники підтримали заяву про затвердження мирової угоди та просили її затвердити.

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Частиною 4 вказаної вище статті встановлено, що укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За змістом ч. 1 ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Положеннями частини 2 вказаної вище статті встановлено, що якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору за первісною та зустрічною позовними заявами, є визначення місця проживання дитини сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У мировій угоді, яка подана сторонами для затвердження судом, визначено способи участі у вихованні та графік спілкування батьків з їх неповнолітнім сином. Такі вимоги не є предметом спору у даній справи; відповідний висновок органу опіки відсутній.

Крім того, мирова угода фактично передбачає зміну місця проживання дитини кожного тижня, що, на думку колегії, не відповідає інтересам ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи його вік. Щотижнева адаптація дитини до нових умов проживання, побуту, оточення є надмірним навантаженням, що створюватиме дискомфорт, позбавить неповнолітнього відчуття стабільності, спокою, домашнього затишку.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги зміст мирової угоди від 02.09.2021 року, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для відмови у її затвердженні.

Керуючись ст. 207, 373, 381 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

У затвердженні мирової угоди від 02 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова