Справа № 661/2263/19
Провадження № 2-др/661/10/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(д о д а т к о в е)

20 грудня 2021 року м. Нова Каховка

Новокаховського міського суду Херсонської області

Суддя Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Бірючова О.В.

у цивільні справі №661/2263/19 за заявою адвоката Ярової Світлани Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення,

в с т а н о в и в:

17 листопада 2021 року адвокат Ярова С.В., яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення посилаючись на те, що 12 листопада 2021 року Новокаховським міським судом Херсонської області по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів ухвалено рішення суду про часткове задоволення позову. Однак, вищезазначеним рішенням не вирішено питання з приводу судових витрат, понесених відповідачем пов`язаних з правничою допомогою, тому просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 15880,06 грн., надавши розрахунок таких витрат.

07 грудня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що 12 листопада 2021 року Новокаховським міським судом Херсонської області по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів ухвалено рішення суду про часткове задоволення позову. Однак, вищезазначеним рішенням не вирішено питання з приводу судових витрат, понесених нею та які складаються з: витрат на правничу допомогою у розмірі 15000,00 грн. та витрат на виготовлення перекладу позовної заяви та доданих до неї документів у загальному розмірі 4700,00 грн., які просить су стягнути з відповідача на її користь.

07 грудня 2021 року ОСОБА_2 також подала до суду заперечення на заяву адвоката Ярової С.В., яка діє в інтересах ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд залишити зазначену заяву без задоволення посилаючись, на те, що представник відповідача у наданому суду розрахунку витрат на правничу допомогу зазначає, що 21.04.2021, 17.05.2021 та 10.06.2021 приймала участь у судових засіданнях (п. 22, 23, 24), проте це не відповідає дійсності та судові засіданні у ці дні не відбулися; у пунктах 3, 5, 7, 13, 15, 16 представник відповідача посилається на складання клопотань про витребування та залучення доказів, які, на її думку, не містили доказової бази по суті спору, були незмістовними та подавались тільки для завищення зазначеного розрахунку; у п. 18 представник відповідача посилається на приєднання перекладу інструкції, яка була перекладена вибіркова на користь відповідача та копію якого вона не отримувала. За таких підстав вважає, що представником відповідача підтверджено витрати на надання правничої допомоги, тільки у розмірі 6906,01 грн., яку вона також вважає завищеною, враховуючи середню вартість адвокатських послуг у м. Нова Каховка, а тому враховуючи, представник відповідача дійсно брала участь у судових засідання, то таке представництво, на її думку, має коштувати 3000,00 грн. Разом з тим просила суд враховуючи її матеріальний стан та суть спору, відмовити у задоволенні заяви представника відповідача у повному обсязі.

Дослідивши матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 1-2 частини 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Частиною 10 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 11 травня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Згідно договору про надання правової допомоги від 10 травня 2019 року адвокат Краснова І.В. представляла інтереси позивача ОСОБА_2 , згідно розрахунку доданого до позову, сума гонорару за надану правову допомогу становить 2000,00 грн., яка була сплачена, відповідно до квитанції від 10 травня 2019 року, позивачем.

В подальшому, згідно ордеру, Серія ХС №62236, від 20 листопада 2019 року та угода №18 про надання правової допомоги від 01 листопада 2019 року інтереси позивачки ОСОБА_2 представляє адвокат Самсон В.В., за надання послуг якого нею сплачено 13000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №18 від 01 листопада 2019 року.

Згідно ордеру, Серія ХС №79975 від 04 листопада 2019 року та договору №29/2019 про надання правової допомоги від 04 листопада 2019 року, інтереси відповідача ОСОБА_3 представляє адвокат Ярова С.В.

За переклад документів з англійської мови на українську мову позивачем ОСОБА_2 сплачено 450,00 грн., що підтверджується рахунком КП «Контакт» від 24 березня 2021 року.

12 листопада 2021 року рішенням суду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 173,67 доларів США, що еквівалентно 4533,17 грн. щомісячно, починаючи з 11 травня 2019 року та до досягнення малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 260,50 доларів США, що еквівалентно 6799,62 грн. щомісячно, починаючи з 11 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. В іншій частині відмовлено.

За таких підстав, оскільки при ухваленні рішення по справі судом не вирішено питання про судові витрати понесенні учасниками справи, суд ухвалює по справі додаткове рішення та враховуючи, що заяви про відшкодування судових витрат і їх розрахунки були надані учасниками справи у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, суд враховуючи дійсність понесених сторонами судових витрат, їх необхідність, розумність їх розміру та складність справи, а також фінансовий стан учасників справи, стягує:

з відповідача на користь позивача понесенні нею судові витрати пропорційно задоволених вимог, а саме 17%, від наданого позивачем розрахунку, який судом не зменшувався за відсутністю клопотання іншої сторони, тобто у розмірі 2550,00 грн. (15000 грн. х 17 % = 2550,00 грн.) витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, та 799,00 грн. (4700 грн. х 17 % = 799,00 грн.) витрати пов`язані із залученням перекладачів, а всього 3349,00 грн.;

з позивача на користь відповідача понесенні ним судові витрати, пропорційно задоволених позовних вимог, а саме 83 % (розмір позовних вимог в яких відмовлено), що становить 13114,05 грн., але із врахуванням поданих позивачем заперечень, в яких вона просила зменшити розмір таких витрат, та майновий стан позивача, стягненню підлягають понесенні відповідачем судові витрати у розмірі 3349,00 грн.

Та у відповідності до ч. 10 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з покладенням судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховуючи, що на позивача та відповідача судом покладено однакову суму судових витрат, сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній зазначенні судові витрати.

На підставі викладеного заяви учасників справи про ухвалення додаткового рішення підлягають частковому задоволенню.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. 141 ч. 1, ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Заяву адвоката Ярової Світлани Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково;

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити по справі додаткове рішення.

Звільнити відповідача ОСОБА_1 та позивача ОСОБА_2 від обов`язку сплачувати один одному судові витрати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна