Справа №265/8305/21
Провадження №2/265/1753/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Копилової Л. В.,

за участю секретаря Куксенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання за певною адресою у певний проміжок часу та встановлення факту невикористання житлових чеків,

третя особа: ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2021 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання за певною адресою у певний проміжок часу та встановлення факту невикористання житлових чеків.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що на ім`я ОСОБА_1 17 листопада 1995 року видано ордер на житлове приміщення № 04 серія КБ на сім`ю із 4 осіб на право зайняття житлового приміщення загальною площею 62,70 кв.м, житловою площею 38,80 кв.м, яке складається з трьох кімнат у квартирі АДРЕСА_1 . До складу сім`ї увійшли: ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_6 (донька), ОСОБА_7 (донька). Станом на сьогоднішній день за вищевказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

З питання оформлення свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 вони звернулися до Центру надання адміністративних послуг м.Маріуполя з пакетом документів. Однак 04 жовтня 2021 року отримали лист від управління міського майна Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, в якому їм було повідомлено про те, що департамент не має можливості здійснити передачу жилого приміщення у приватну власність у зв`язку із відсутністю інформації щодо реєстрації їх місця проживання за період з 01.01.1993 року по 26.12.1995 року та у зв`язку з тим, що ними не додано документ, який підтверджує невикористання ними житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 01.01.1993 року по 26.12.1995 року. Також зазначили, що відповідно до карток прописки вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 вони зареєстровані з 15 грудня 1995 року та вибули 27 грудня 1995 року у зв`язку із реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Просять суд встановити факт їх проживання в період з 01 січня 1993 року по 26 грудня 1995 року за адресою: АДРЕСА_3 та встановити факт невикористання ними житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 01 січня 1993 року по 26 грудня 1995 року.

Позивачі на розгляд справи до суду не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надавши суду відзив, в якому при вирішенні позовних вимог покладав на розсуд суду. Зазначив, що Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради при розгляді звернення позивача з питань приватизації діяв у межах наданих повноважень та відповідно до чинного законодавства. Окрім того, після отримання належних документів, які підтверджують невикористання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 01.01.1993 року по 26.12.1995 рік, позивачі не звертались до управління міського майна департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради з питання оформлення свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Третя особа - ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_3 на розгляд справи до суду не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала і не заперечувала проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно із ордером на житлове приміщення № 04 серії КБ від 17 листопада 1995 року на підставі рішення № 13 від 13 вересня 1995 року, списку АП «Металургійний комбінат «Азовсталь» ОСОБА_1 та складу його сім`ї із трьох осіб, яка складалася, зокрема із дружини ОСОБА_2 , доньки ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7 надано право на вселення до квартири АДРЕСА_2 .

Згідно інформації, наданої 08 вересня 2021 року Управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради вбачається, що за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 14 листопада 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 14 листопада 2009 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 956. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_10 .

З рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 27 квітня 2021 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зареєстрований 05 серпня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 559, розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 07 травня 2013 року, Орджонікідзеським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 332, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі «батьки» зазначені: батько ОСОБА_11 та мати ОСОБА_3 .

З копії довідки про склад сім`ї наймача квартири та займані ними приміщення, виданої 09 вересня 2021 року ЖКП «Азовжитлокомплекс», вбачається що у квартирі АДРЕСА_5 постійно мешкають і мають право на приватизацію житла - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З копії картки обліку прописки (форма «А») вбачається, що ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_6 , починаючи з 15 грудня 1995 року, разом з ним були зареєстровані дружина ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , що також підтверджується копією особового рахунку № НОМЕР_3 , наданого ЖКП «Азовжилкомплекс».

Матеріалами справи підтверджено факт звернення позивачів до Центру надання адміністративних послуг із заявою з приводу оформлення свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку приватизації.

З довідок від 19 жовтня 2021 року ПАТ «Державний ощадний банк України» вбачається, що інформація про позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у списках громадян, що мають право на приватизацію за адресою: АДРЕСА_3 , відсутня.

Відповідно до ст. 345 ЦK України фізична особа може набути право власності у разі приватизації майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом.

На підставі ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон), приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

За ч.1 ст.4 Закону житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

За ч. 2 ст.8 Закону передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

На підставі ч.3 ст.8 Закону, передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

При цьому за ч.4 ст.8 Закону, підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації.

Згідно із ч.5 ст.8 Закону, передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до ст. 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.ч.10,11 ст.8 Закону, органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. А спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

В п. 3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2010 від 10 червня 2010 року зазначено, що право громадянина України на приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз у повному обсязі, якщо він повністю використав житловий чек та у його власність передано загальну площу житла, що не перевищує встановлену санітарну норму і відповідно, номінальну вартість житлового чека, незалежно від того, відповідає ця площа одній квартирі (будинку) чи кільком. Таким чином тільки повне використання житлових чеків є фактом реалізації один раз права на безоплатну приватизацію житла, передбаченого ч. 5 ст. 5 Закону «Про приватизацію».

Згідно п.1 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (далі - Положення), вбачається, що таке Положення визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян.

Відповідно до п.18 Положення громадянином до органу приватизації подаються, зокрема: заява на приватизацію квартири; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку; довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву; технічний паспорт на квартиру; копія ордера на жиле приміщення; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації.

При цьому за п. 20 Положення документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки, видані органом приватизації за попередніми місцями проживання після 1992 року, щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

Відповідно до п.23 Положення орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян, наслідком чого є видача органом приватизації свідоцтва про право власності та його реєстрація у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності.

Відповідно до ст. 65 ЖК РСР на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей письмової згоди всіх членів сім`ї на вселення дитини в таке жиле приміщення не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням.

Також суд зауважує, що за п. 55, 72 «Правил квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP», затверджені постановою Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 11 грудня 1984 p. № 470, жиле приміщення надається громадянинові на всіх членів сім`ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку, а також на дітей, що народилися після взяття його на облік. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію та одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

На підставі наведених норм та встановлених судом обставин справи суд дійшов висновку, що заявлені вимоги зумовлені відсутністю підтвердження невикористання позивачами житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 01 січня 1993 року по 26 грудня 1995 року.

Враховуючи наведені вище обставини суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не використали житлові чеки для приватизації державного житлового фонду у спірний період, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином вказані обставини у сукупності свідчать про те, що встановивши судом факт невикористання позивачами житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 01 січня 1993 року по 26 грудня 1995 року вони не позбавлені можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири АДРЕСА_2 в передбаченому законом порядку.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання за певною адресою у певний проміжок часу та встановлення факту невикористання житлових чеків, третя особа: ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_3 , задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з 01 січня 1993 року по 26 грудня 1995 року за адресою: АДРЕСА_3 .

Встановити факт невикористання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 01 січня 1993 року по 296 грудня 1995 року.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне рішення складено 15 грудня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради, , юридична адреса: м.Маріуполь, проспект Миру, 70.

Суддя __________________ Л.В.Копилова