У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2021 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Туровської К.Б.,

стягувача ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця на отримання дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирські області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідківський Андрій Савелійович звернувся до суду з поданням, в кому просить ухвалити рішення, яким дозволити у виконавчому провадженні по виконанню рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13.05.2014 у справі №296/11276/13ц вчинити виконавчі дія, спрямовані на реалізацію належного боржнику нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , без згоди органу опіки та піклування.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у державного виконавця знаходиться виконавчий лист про стягнення з коштів з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 . В процесі виконання цього рішення встановлено, що боржнику належить будинок та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 та у цьому будинку зареєстровані неповнолітні діти. Пунктом 3 розділу ІІ "Порядку реалізації арештованого майна", який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 (далі - Порядок), передбачено, що до заявки на реалізацію арештованого майна має бути подана копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду, якщо право користування на це майно мають діти. Державний виконавець вважає, що оскільки зареєстровані в будинку діти не є дітьми боржника, то вказані норми Положення не підлягають застосуванню в частині надання дозволу органу опіки та піклування. Разом з тим Положення передбачає альтернативу: або рішення органу опіки або рішення суду. В зв`язку з цим державний виконавець просить ухвалити відповідне рішення.

Від стягувача надійшли письмові пояснення, в яких він підтримує подання.

Боржник не скористався правом подання відзиву.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу без його участі.

Стягувач у судовому засіданні подання підтримав та просив його повністю задовольнити.

Представник боржника заперечила проти задоволення подання і зазначила, що в спірному будинку зареєстровано двоє малолітніх дітей, які вселилися туди на законних підставах та інтереси яких можуть бути порушені внаслідок примусової реалізації арештованого майна.

Заслухавши учасників справи, які з`явились до суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 13.05.2014 у справі №296/11276/13ц стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 248 752, 00 грн. На виконання рішення видано виконавчий лист, який наразі знаходиться на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). Рішення суду наразі не виконане.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 17.03.2021 у справі №296/11276/13ц, яка залишена без змін судом апеляційної інстанції, постановлено звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судового рішення, а саме на житловий будинок загальною площею 214 (кв.м), житлова площа 67,8 (кв. м) за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку за цією ж адресою, кадастровий номер: :05:021:0005.

З наданих державним виконавцем доказів встановлено, що у вказаному будинку зареєстровані малолітні діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Боржник ОСОБА_3 не є батьком цих дітей та не є особою, що заміняє батьків.

Верховний суд у постанові від 08 червня 2021 року у справі № 607/8145/18 (провадження № 61-6249 св20) зробив такі висновки щодо застосування права:

"Попередній дозвіл органу опіки та піклування при відчуженні нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким, в разі використання його як житла, має дитина, надається лише в разі, коли власниками відчужуваного майна є батьки або особи, які їх заміняюють, а також коли останні укладають угоди від імені неповнолітніх."

Крім того, у постанові від 29.09.2021 у справі №766/1637/21 Верховний суд зробив аналогічний висновок та зазначив таке: "У разі передачі в порядку виконавчого провадження на реалізацію нерухомого майна, власником якого є боржник, який не є одним з батьків чи особою, яка їх замінює по відношенню до дітей, які мають право користування таким майном, відсутні підстави для отримання виконавцем згоди органу опіки та піклування, оскільки така згода потрібна на відчуження будинку, квартири, якщо відчужується майно, належне батькам або особами, які їх замінюють."

Подібні висновки зроблені у постановах Верховного суду від 19.06.2019 у справі 695/2714/15, від 20.03.2019 у справі №1612/2343/12 та від 18.03.2020 у справі 641/7974/18.

Таким чином, у даній справі, для реалізації на торгах вказаного державним виконавцем нерухомого майна, в якому зареєстровані неповнолітні діти, не потрібна згода органу опіки та піклування чи рішення суду, оскільки власник цього майна (боржник ОСОБА_3 ) не є батьком цих дітей та не є особою, яка замінює батьків.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, державний виконавець в силу закону зобов`язаний застосувати вищевказані висновки Верховного суду, а отже вчинити дії по реалізації нерухомого майна боржника без згоди органу опіки та піклування чи рішення суду, оскільки така згода чи таке рішення не потрібні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 36, 40, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирські області Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідківського Андрія Савелійовича про надання дозволу на продаж нерухомого майна боржника, в якому зареєстровані діти відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 10.12.2021.

Суддя О. П. Сингаївський