Номер провадження: 22-ц/813/7985/21
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (третя особа - Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради) про усунення перешкод у спілкуванні неповнорідних брата та сестри, на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Малиновського О.М. 12 квітня 2021 року у м. Одеса,

встановила:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси до ОСОБА_4 (третя особа - Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради) про усунення перешкод у спілкуванні неповнорідних брата та сестри (а.с. 1-16).

Одночасно, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позовні вимоги шляхом: зобов`язання ОСОБА_4 отримувати та передавати листи, посилки для ОСОБА_3 в дусі поваги та прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, від її неповнолітнього брата ОСОБА_2 , які відправляються за допомогою батька, ОСОБА_1 ; зобов`язання ОСОБА_4 кожної неділі об 14.00 забезпечувати спілкування зі своєї сторони, шляхом приймання дзвінків на свій телефонний номер з телефонного номеру ОСОБА_1 , для спілкування ОСОБА_3 з її неповнорідним братом, ОСОБА_5 в дусі поваги, прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини; зобов`язати ОСОБА_4 повідомити ОСОБА_1 власний телефонний номер для надання малолітньому ОСОБА_6 можливості регулярно спілкуватись з ОСОБА_7 засобами телефонного зв`язку, а також повідомляти ОСОБА_1 про зміну власного телефонного номеру, в разі, якщо таке відбудеться (21-37).

Заяву обгрунтовано тим, що дії відповідача у перешкоджанні побачені дітей між собою несуть реальні ризики повного знищення будь-яких зв`язків між малолітніми братом та сестрою і, як наслідок, реальну загрозу неможливості ефективного виконання остаточного рішення суду в цій справі. При цьому позивач зазначає, що 26 лютого 2020р. ним було направлено подарунок через Нову пошту для малолітньої ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_4 за місцем її роботи, проте остання особисто відмовилась від її отримання. Також, ним 24грудня 2020р. були направлені дві посилки для ОСОБА_7 , одна від батька, друга - на прохання малолітнього ОСОБА_2 . Втім, відповідач відмовилась від їх отримання.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2021 року клопотання про забезпечення позовних вимог було залишено без задоволення (а.с. 45-46).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. На думку апелянта, позовні вимоги та заходи забезпечення позову, які сторона заявника просить застосувати, є необхідними, бо будуть мати наслідки щодо виконання рішення суду у майбутньому (а.с. 47-52).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав..

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Інститут забезпечення позову є особливим видом судової юрисдикції, яка має свою процесуальну форму, і з цих підстав забезпечення позову розглядається як вимога, яка характеризується своєю універсальністю, охоронною функцією, превентивністю, імперативністю та обов`язковістю. Поняття забезпечення позову визначається, як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати зацікавленій особі виконання судового рішення.

Позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; (п.3 ч.1 ст.150 ЦПК).

Встановлення обов`язку вчинити певні дії має на меті обмежити пасивну поведінку особи, щодо якої вживаються заходи забезпечення позову. При цьому, ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

У заявлених позовних вимогах ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач ОСОБА_4 чинить перешкоди у спілкуванні неповнорідних брата та сестри, а тому просить ухвалити рішення, яким усунути такі перешкоди та встановити спосіб їх побачень.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що задоволення заяви про забезпечення позову буде фактично ухваленням рішення без розгляду цивільної справи по суті, оскільки позивач просить зобов`язати відповідача вчиняти певні дії, які за своїм змістом вказують на обов`язок суду надати оцінку протиправної поведінки відповідача, що є недопустимим на даній стадії розгляду справи. Вжиття такого заходу забезпечення позову суперечитиме вимогам ч.10 ст.150 ЦПК України, оскільки судом наперед буде надано правову оцінку позовним вимогам.

Крім того, позивачем не обґрунтовано, належними та допустимими доказами, яким чином невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або позбавити позивача ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищевказані норми, з урахуванням доказів, наданих на підтвердження заявлених вимог, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що заява про забезпечення позову не підлягала задоволенню.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про те, що позовні вимоги та заходи забезпечення позову, які сторона заявника просить застосувати, є необхідними, бо будуть мати наслідки щодо виконання рішення суду у майбутньому.

Колегія суддів зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_4 забезпечувати спілкування між неповнорідних братом та сестрою, по суті вирішує спір. Таким чином, зазначений вид забезпечення позову розцінюється судом апеляційної інстанції як порушення вимог процесуального законодавства, оскільки стає, по суті, підміною рішення суду.

У абзаці 1 частини десятої статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Аналіз вказаних вимог закону свідчить про те, що є грубим порушенням положень частини десятої статті 150 ЦПК України забезпечення позову шляхом задоволення тотожних позову вимог.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2021 рокупостановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2021 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 17 грудня 2021 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе