справа № 756/741/19 головуючий у суді І інстанції Шевчук А.В.
провадження № 22-ц/824/3081/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міко-Україна» про визнання припиненими трудових відносин, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просиввизнати припиненими з 03 січня 2019 року трудові відносини між ним та ТОВ «Міко-Україна» у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що правовідносини між ним та відповідачем є трудовими та повинні розглядатися у порядку цивільного судочинства та не є корпоративними, розгляду у порядку господарського судочинства не підлягають. Висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17, не можуть бути застосовані у даній справі, оскільки ця справа має абсолютно відмінні обставини та предмет спору. Вказуючи на неможливість розгляду даного спору у цивільному судочинстві, суд сам же не визначився, в якому провадженні повинна розглядатися справа. Позивач посилається на постанову Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. В оскаржуваній ухвалі суд послався на ст. 167 ГК України, ст. 5, 28, 30, 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», врахував висновки, що містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати трудові відносини з відповідачем припиненими. Позивач є керівником (директором) ТОВ «Міко-Україна». У пункті 13.8 Статуту ТОВ «Міко-Україна» зазначено, що директор обирається та відкликається Зборами учасників товариства. Директор підзвітний Загальним Зборам Учасників. У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що фактичні учасники ТОВ «Міко-Україна» не опікуються та не приймають участі у діяльності товариства. Крім директора інших працівників немає. Товариство не виконує та не може виконувати відповідні цілі та завдання відповідно до господарської діяльності товариства. У зв`язку з цим, позивач втратив будь-яку зацікавленість у перебуванні на посаді директора та бажає змінити сферу діяльності та місце роботи. ОСОБА_1 зазначає, що він вчинив усі можливі дії для належного повідомлення учасників ТОВ «Міко-Україна» про скликання Загальних Зборів учасників товариства. Однак, учасники не вчинили жодних дій щодо розгляду заяви позивача, щодо внесення змін до ЄДР та не з`явилися на Загальні Збори, про які були повідомлені завчасно.

Отже, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх трудових прав, що полягають у порушенні невідчужуваного права на вільний вибір праці. У зв`язку з цим, апеляційний суд приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Такі висновки узгоджуються з висновками, що містяться у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17, не звернувши увагу на те, що у даній справі мали місце інші правовідносини сторін.

У даному випадку рішення Загальних Зборів не приймалось, а, відтак, і питання про припинення повноважень члена виконавчого органу не вирішувалось.

За таких обставин, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції помилково вважав, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства .

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 рокускасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2021 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.