печерський районний суд міста києва
09 лютого 2021 року Печерський районний суд м. Києва
головуючий суддя Батрин О.В.,
секретар судових засідань Габрись О.М.
учасники справи:
відповідач : ОСОБА_2
третя особа 1: ОСОБА_3
третя особа 2: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мамай Ірина Володимирівна
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мамай Ірина Володимирівна про визнання договору дарування квартири недійсним,
представники позивача - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_4 ,, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В. 27 червня 2002 року.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є двоюрідною сестрою позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина щодо спадкового майна померлої, а саме окремої двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло №174-П від 14.09.1993 року, виданого Науково-дослідним інститутом «Квант». Відповідно до заповіту, посвідченого 13.08.1996 року державним нотаріусом Другої Київської нотаріальної контори, ОСОБА_7 заповіла належну їй вказану квартиру позивачу - ОСОБА_1 . 19 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся за належністю до нотаріального органу України з заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка засвідчена консулом Генерального консульства України в Гамбурзі (ФРН). Крім того, 02 червня 2017 року представник (син) ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подав вказану заяву до Другої київської нотаріальної контори, у зв`язку з чим заведена спадкова справа № 380/2017 щодо спадкового майна ОСОБА_7 .
Згодом, ОСОБА_6 дізнався, що на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. квартира відчужена відповідачем ОСОБА_2 третій особі ОСОБА_3 . Із тексу договору купівлі-продажу позивачу стало відомо про існування договору дарування даної квартири посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В. 27.06.2002 року за реєстром № 3257, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 20.01.2004 року та внесеного до реєстраційної книги № д. 161-12 за реєстровим № 3507, відповідно до якого дану квартиру було подаровано відповідачці ОСОБА_2 . За наявності вказаного договору дарування позивач оформити спадщину на квартиру не має можливості, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 14 травня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 19 червня 2018 року та одночасно витребувано з Київського державного нотаріального архіву копії документів, які посвідчувала приватний нотаріус Меліхова О.В. 25.07.2002 за реєстром № 3257, які зберігаються у справі № 02-27 том 3 «Реєстр для реєстрації нотаріальних дій» приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меліхової О.В. (а.с. 34)
Ухвалою суду від 19 червня 2018 року повторно витребувано докази Київському державному нотаріальному архіві (а.с. 48).
Ухвалою суду від 15 листопада 2018 р. за клопотанням представника позивача ОСОБА_5 витребувано документи (а.с. 74), а саме:
- у приватного нотаріуса Мамай С.В. оригінал договору квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Меліховою О.В. 27.06.2002 р., та оригінал довідки БТІ, в якій зазначено, що договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В. 27 червня 2002 року за реєстром № 3257, зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 20 січня 2004 року та записано у реєстрову книгу № д. 161-12 за реєстровим № 3507 та копії інших документів, на підставі яких посвідчувався договір дарування квартири
- у Київському державному нотаріальному архіві документи, які посвідчувала приватний нотаріус Меліхова О.В. 25 липня 2002 року за реєстром № 3257, які зберігаються у справі № 02-27 том-3 «Реєстр для реєстрації нотаріальних дій» приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меліхової О.В.
8 січня 2019 року з Київського державного нотаріального архіву надійшли витребувані документи (а.с. 79-85).
У судовому засіданні 5 лютого 2019 року помічник приватного нотаріуса Мамай С.В. надала суду витребувані судом матеріали (а.с. 77-131)
У судовому засіданні 5 лютого 2019 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_5 ухвалою суду призначено у справі судову почеркознавчу експертизу (а.с. 86), на розгляд якої поставлено питання: Чи виконано підпис в оригіналі договору дарування квартири від 27.06.2002 року ОСОБА_7 чи іншою особою?
Ухвалою суду від 26 вересня 2019 року у зв`язку з надходженням до суду клопотання експерта Чернігівського відділення Київського НДІСЕ про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи провадження у справі поновлено (а.с. 148)
Після надання додаткових матеріалів ухвалою суду від 26 вересня 2019 року провадження у справі зупинено за клопотання представника позивача ОСОБА_5 та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на розгляд якої поставлено питання: Чи виконано підпис в оригіналі договору дарування квартири від 27.06.2002 року ОСОБА_7 чи іншою особою? (а.с.150).
Ухвалою суду від 09.01.2020 року поновлено провадження у справі, оскільки до суду надійшов висновок № 1-26/12 від 26.12.2019 року судової почеркознавчої експертизи від Українського центру судових експертиз (а.с. 167).
Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року закрито підготовче судове засідання та судовий розгляд справи призначено на 2 квітня 2020 року (а.с. 174).
До судового засідання учасники справи не з`явились, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.
Враховуючи наведене, суд розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є двоюрідною сестрою позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина щодо спадкового майна померлої, а саме окремої двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 14.09.1993 року, виданого Науково-дослідним інститутом «Квант» (а.с. 9-10).
Відповідно до заповіту, посвідченого 13.08.1996 року державним нотаріусом Другої Київської нотаріальної контори, ОСОБА_7 заповіла належну їй вказану квартиру позивачу - ОСОБА_1 (а.с. 13).
19 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся за належністю до нотаріального органу України з заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка засвідчена консулом Генерального консульства України в Гамбурзі (ФРН) (а.с. 12).
Крім того, 02 червня 2017 року представник (син) ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подав вказану заяву до Другої київської нотаріальної контори, у зв`язку з чим заведена спадкова справа № 380/2017 щодо спадкового майна ОСОБА_7 .
Водночас, на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. квартира відчужена відповідачем ОСОБА_2 третій особі ОСОБА_3 (а.с. 88-89).
З тексу договору купівлі-продажу вбачається існування договору дарування даної квартири посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В. 27.06.2002 року за реєстром № 3257, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 20.01.2004 року та внесеного до реєстраційної книги № д. 161-12 за реєстровим № 3507, відповідно до якого дану квартиру було подаровано відповідачці ОСОБА_2 . За наявності вказаного договору дарування позивач оформити спадщину на квартиру не має можливості, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Вказане підтверджується і оригіналом цього договору дарування (а.с. 87).
Відповідно до листа Київського державного нотаріального архіву ГТУЮ у м. Києві МЮ України від 17.06.2018 року та самих реєстрів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меліхової О.В. вбачається, що запис від 25.07.2002 року за реєстровим номером 3255 стосується посвідчення договору купівлі-продажу квартири, а запис 3256 - засвідчення вірності двох копій з цього договору (а.с. 58-60).
Отже, нотаріальна дія, яка була внесена до реєстру за номером 3257, здійснювалась приватним нотаріусом Меліховою О.В. саме 25.07.2002 р. а не 27.06.2002 р., і посвідчувалась лише вірність копії, а не договір дарування квартири.
При цьому оспорюваний договір дарування квартири не міг бути зареєстрованим в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 20 січня 2004 року та записаним у реєстрову книгу № д. 161-12 за реєстровим № 3507, як вказано про це в договорі купівлі-продажу квартири від 13.06.2017 р.
Крім того, відповідно до висновку № 1-26/12 від 26.12.2019 року судової почеркознавчої експертизи, проведеної Українським центром судових експертиз, підпис від імені ОСОБА_7 що міститься у графі: «ПІДПИСИ: ДАРУВАЛЬНИК» у Договорі дарування квартири від імені ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_2 від 27.06.2002 року, зареєстровано у Реєстрі за № 3257, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В., виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою, з деяким наслідуванням якомусь справжньому підпису ОСОБА_7 (а.с. 154-160).
Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування.
Перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця посвідчується свідоцтвом про право на спадщину (стаття 1296 ЦК України), яке не отримано позивачем, враховуючи наявність спірного договору дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В. 27 червня 2002 року в якому підроблено підпис ОСОБА_7 .
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 ЦК України).
Відповідно до положень статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків. Що обумовлені ним.
Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і за наслідками, передбаченими законом.
Враховуючи наведене, відсутність вільного волевиявлення учасників правочину і невідповідність волевиявлення їх внутрішній волі, що стверджується зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки факт підробки підпису в тексті договору дарування є встановленим на підставі наявних у матеріалах справи доказів, а також висновку № 1-26/12 від 26.12.2019 року судової почеркознавчої експертизи, проведеної Українським центром судових експертиз.
Таким чином, підробка підпису в тексті договору вказує на відсутність волевиявлення осіб, які зазначені сторонами, на укладення такого правочину, а відсутність волевиявлення свідчить про недійсність договору, що випливає із положень статей 203, 215 ЦК України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 193/344/17.
Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Водночас, наслідком недійсності договору є двостороння реституція, тобто повернення сторін правочину у стан, що існував до його укладення: право власності на квартиру повинно належати дарувальнику за недійсним правочином, а не відповідачеві. У свою чергу, дарувальник ( ОСОБА_7 ) нерухомого майна померла, а ОСОБА_1 успадкував всі належні їй права і обов`язки власника квартири як сторони недійсного правочину. Тому саме йому повинна належати квартира АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 5 ст.216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В. 27 червня 2002 року за реєстром № 3257.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 705 грн. стягується з відповідача на користь позивача.
Враховуючи наведене та керуючись, ст. 203, 215, 216, 229, 717 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мамай Ірина Володимирівна про визнання договору дарування недійсним - задовольнити.
Визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В. 27 червня 2002 року за реєстровим номером № 3257.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 705 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

відповідач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3

третя особа 1: ОСОБА_3 : АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4

третя особа 2: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мамай Ірина Володимирівна: 04053, м. Київ, вул. В. Винниченка, 7, оф. 14

Суддя О.В.Батрин