Дата документу 15.09.2021 Справа № 331/1823/21
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 331/1823/21Головуючий у 1-й інстанції Солодовніков Р.С.
Пр. № 22-ц/807/2088/21Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний, 43/Тургенєва, 24», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей», про визнання недійсним рішення установчих зборів

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернулись до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-9), в якому просили визнати недійсним рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 26 травня 2020 року, викладених в протоколі без номеру від 13 червня 2020 року щодо створення ОСББ «Соборний, 43/Тургенєва, 24».

В обґрунтування позову позивачі зазначали, що 26 травня 2020 року було проведено установчі збори співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . В подальшому, після проведення письмового опитування з питань голосування порядку денного, 13 червня 2020 року вкладено протокол установчих зборів ОСББ «Соборний, 43/Тургенєва, 24», відповідно до якого загальними зборами прийнято рішення про створення ОСББ «Соборний, 43/Тургенєва, 24»; затверджено Статут ОСББ в редакції, запропонованій ініціативною групою зі скликання загальних зборів; обрано правління ОСББ; обрано уповноважену особу для підпису протоколу загальних зборів і реєстрації Статуту ОСББ; обрано ревізора ОСББ. На підставі вищевикладеного, позивачі вважають рішення загальних зборів від 26 травня 2020 року, викладені в протоколі установчих зборів ОСББ «Соборний, 43/Тургенєва, 24» від 13 червня 2020 року незаконними внаслідок порушення під час підготовки та проведення загальних зборів чинного законодавства.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Солодовнікова Р.С. (а.с. 10).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2021 року (а.с. 12-13) у відкритті провадження у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 15-17) просили ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 20).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 29), дану справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 30), з урахуванням навантаженості судді - доповідача та колегії суддів Запорізького апеляційного суду, а також відпустки судді-доповідача у період з 09 червня 2021 року по 23 липня 2021 року включно (а.с. 54).

ОСББ «Соборний 43/Тургенєва, 24» не скористалось своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивачів у цій справі у встановлений апеляційним судом строк та станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом взагалі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 39-42, 44), у тому числі позивачі через свого представника, що узгоджується із положенням ст. 130 ч. 5 ЦПК України, всі позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і представник третьої особи ТОВ «Місто для людей» не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і представника третьої особи ТОВ «Місто для людей» і на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника всіх позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Косякової З.М. (а.с. 57) і представника відповідача ОСББ «Соборний 43/Тургенєва, 24» - Сухаревої І.М. (а.с. 58-62).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які у тому числі на запитання апеляційного суду визнали, що позивачі є власниками квартир та нежитлових приміщень, та, відповідно, співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 (ст. 82 ч.1 ЦПК України), перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у цій справі, керувався п.1 ч.1 ст.186 ЦПК та виходив із такого.

Судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСББ «Соборний, 43/Тургенєва,24», про визнання недійсним рішення установчих зборів обґрунтована тим, що позивачі як власники житлових і нежитлових приміщень, розташованих в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вважають порядок організації і результати голосування установчих зборів із утворення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний, 43/Тургенєва,24» проведені із порушеннями вимог чинного законодавства, а тому вважають установчі збори незаконними та просять в судовому порядку визнати недійсним рішення установчих зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право саме в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В силу вимог ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами п. 3 ч. 1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон № 2866-III).

Ст. 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 462/2646/17 (провадження № 11-1272апп18) від 06 лютого 2019 року про визнання протиправної та скасування реєстраційної дії з державної реєстрації ОСББ зазначала, що правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

Разом із тим відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Тобто спір між співвласником нерухомого майна - членом ОСББ та самим ОСББ, створення якого оскаржується, є подібним до корпоративного спору і не виникає з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 11-576апп18), від 6 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 11-1272апп18), від 26 лютого 2020 року у справі № 473/2005/19 (провадження 14-634цс19), від 17 червня 2020 року у справі № 826/10249/18 (провадження 11-771апп19), зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України), а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Такий спір має вирішуватися за правилами ГПК України незалежно від суб`єктного складу (наявності органу, що здійснив реєстрацію юридичної особи) за місцезнаходженням юридичної особи (ч. 6 ст. 30 ГПК України). Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від цих висновків, викладених у наведених постановах Великої Палати Верховного Суду.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСББ «Соборний, 43/Тургенєва,24», про визнання недійсним рішення установчих зборів фактично направлені на припинення діяльності зареєстрованої юридичної особи. Та обставина, що юридичній особі не передано будинок на баланс і вона не здійснює господарської діяльності не впливає на вищезазначені висновки суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 186, п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства…

Аналіз підстав позову, суб`єктивного складу і характеру правовідносин свідчить, що даний спір є справою господарської юрисдикції.

Отже, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСББ «Соборний, 43/Тургенєва,24», 3-тя особа: ТОВ «Місто для людей» про визнання недійсним рішення установчих зборів та відмовив у відкритті провадження у справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та належних, допустимих доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Суд першої інстанції, з урахуванням вищезазначених правових висновків Великої Палати Верховного Суду, які є обов`язковими для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України, правильно на підставі ст. 186 ч. 1 п. 1 ЦПК України відмовив у відкритті провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивачів, оскільки останній не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 .

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною позивачів апеляційному суду не надані.

Питання про судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судом першої інстанції, оскаржуваною ухвалою судом першої інстанції не вирішувалось, тому останнє не може бути предметом апеляційного перегляду у цій справі, а може бути вирішено у подальшому судом першої інстанції в порядку, передбаченому ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім цього, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачам у задоволенні їх вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, останні не мають права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї скарги апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 12, 81-82, 89, 141, 367, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 20.09.2021 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.