Справа № 485/1175/21
Провадження №6/485/38/21
Ухвала

іменем України

20 вересня 2021 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Соловйова О.В.,

при секретарі Забаровській С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка цивільну справу за заявою за заявою ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Снігурівський відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить суд про скасування ухвали суду від 26 серпня 2011 року, якою тимчасово обмежено його у праві виїзду за межі України до повного фактичного погашення заборгованості по аліментам.

Заяву обґрунтовує тим, що у ВДВС Снігурівського РУЮ на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області від 03 листопада 2004 року, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На сьогоднішній день жодних боргових зобов`язань зі сплати аліментів немає. 20 жовтня 2012 року у виконавчому провадженні було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", тобто на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документа, в зв`язку з відсутністю вимоги про стягнення аліментів. Однак ухвала суду про тимчасове обмеження продовжує діяти.

Учасники справи в судове засідання не зявилися.

Від заявника ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить справу розглядати за його відсутності, заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 та представник Снігурівського відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про причини неявки суду не повідомили.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказів.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2004 року з ОСОБА_5 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу) до їх повноліття, не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину (а.с.14).

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 серпня 2011 року тимчасово обмежено у виїзді за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до повного фактичного погашення заборгованості по аліментам (а.с.15).

Відповідно листа Снігурівського ВДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06 вересня 2021 року вих. № 12125/102-36/2 повідомлено, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження АСВП 723350 з примусового виконання виконавчого листа від 03 листопада 2004 року №2-1112 Снігурівського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей та 17 жовтня 2012 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження". Детальну інформацію щодо виконання виконавчого документа та інформацію реєстру на відправлення кореспонденції не мають можливості надати, оскільки дане виконавче провадження було знищено, станом на 06 вересня 2021 року у відділі відсутні будь-які виконавчі провадження про стянення з ОСОБА_1 аліментів (а.с.8).

На час зверненя заявника до суду, діти сторін виконавчого провадження син ОСОБА_3 вже має повних 32 роки, та донька ОСОБА_4 має повних 28 років.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Порядок здійснення права на виїзд за кордон осіб, які є громадянами України, а також випадки тимчасового обмеження права на виїзд за кордон регулюються Законом України « Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 5-8 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Враховуючи те, що виконавче провадження закінчено та інших виконавчих проваджень по виконанню даного виконавчого листа не відкривалось, стягувачка повторно не зверталась до органів виконавчої служби про примусове виконання виконавчого листа, на даний час діти вже є повнолітніми, строк пред"явлення виконавчого документу до виконання закінчився, виконавче провадження знищене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 441 ЦПК України, Законом України "Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України" суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного згідно ухвали Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 серпня 2011 року.

Ухвалу для виконання направити Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання, шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 20.09.2021.

Суддя О.В. Соловйов