Справа №519/821/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16.02.2021 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Барановської З.І., секретаря - Гнатюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Южненської міської ради Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги Відділ надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим приміщенням шляхом вселення, за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги Южненська міська рада Одеської області

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він разом з відповідачем ОСОБА_2 до 2015 року проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Ця квартира була видана позивачу, як працівнику ДП «МТП «Южний» на підставі посвідчення № НОМЕР_1 на право зайняття житлового приміщення у малосімейному гуртожитку. ОСОБА_2 не проживає у вказаній квартирі понад 2 роки, не сплачує за комунальні послуги та квартиру плату, будь-яких його особистих речей у квартирі не має, квартиру покинув з власної ініціативи, що в свою чергу надає законні підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим приміщенням шляхом вселення, мотивуючи свої вимоги тим, що він є наймачем та зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі він проживав з трьох річного віку. Окрім нього у квартирі зареєстрований та проживає його рідний батько ОСОБА_1 . До 2013 року у спірній квартирі проживали: ОСОБА_2 , його мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_1 . У 2013 році відносини батьків погіршились та шлюб між ними фактично розпався. Як наслідок, його мати почала мешкати за іншою адресою. ОСОБА_2 у свою чергу залишився проживати з батьком у спірній квартирі, де вони з ним постійно мешкали до вересня 2016 року. Весною 2016 року батько познайомився з жінкою на ім`я ОСОБА_4 , з якою одружився на початку літа 2016 року. Вони з батьком почали робити ремонт у квартирі та враховуючи що він з дитинства хворіє астмою і будівельний пил йому протипоказаний, він був вимушений ночувати у своєї матері. Ремонтні роботи у квартирі здійснювались на протязі всього літа. Приблизно в серпні 2016 року, відносини у них з батьком погіршились, так як він намагався влаштовувати сварки та скандали. ОСОБА_2 завжди уникав конфліктних ситуацій з батьком, але у вересні прийшовши до дому він не зміг попасти у квартиру, оскільки його ключ не підходив до замка на вхідних дверях. Замок був поміняний. Він намагався телефонувати батькові, але він змінив номер мобільного зв`язку. Щодо неправомірної поведінки батька позивач звертався у жовтні 2016 року до Южненського ВП ГУНПУ в Одеській області. Позивач вважає, що конфліктну ситуацію між ним та батьком спровокувала його дружина ОСОБА_4 , яка в своє чергу має інтереси на спірну квартиру. На теперішній час позивач позбавлений можливості користуватись своїм житлом та вимушений проживати у друзів та своїх знайомих.

Відповідач із зустрічним позовом не погодився, надав до суду письмові заперечення проти позову, у яких вважає, що зустрічна позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки у 2012 році син переїхав проживати до бабусі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Колишня дружина, мати позивача у 2013 році, також пішла проживати до своєї матері. У 2014 році син повернувся проживати у спірну квартиру де і прожив до зими 2014 року. ОСОБА_1 на той час проживав у с.Визирка. За період проживання сина у квартирі, почали скаржитися сусіди на те що у квартирі гучно грає музика, чутно голоси великої кількості нетверезих людей. Після розмови ОСОБА_1 із сином останній покинув квартиру і почав проживати знову у бабусі. У 2015 році ОСОБА_1 почав проживати разом із ОСОБА_6 , в подальшому 20 лютого 2016 року вони одружились, остання взяла прізвище ОСОБА_7 . ОСОБА_1 змінив замки на вхідних дверях лише на початку 2017 року, оскільки поміняв вхідні двері. Син ніякої участі не приймав, ні матеріальної ні фізичної у ремонтних роботах у спірній квартирі. За весь час навідувався декілька разів до нього, на весні 2016 року приходив та просив кошти для оформлення документів моряка.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 27.10.2016 відкрито провадження та справа призначена до розгляду.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 23.02.2017 зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Позивач за первісним позовом по справі в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить суд справу розглядати у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечує в повному обсязі Позивач в судовому засіданні 08.12.2017 пояснив, що спірну квартиру отримував для сім`ї, в 2013 році розірвав шлюб, син проживав з бабусею, а потім в спірній квартирі у 2014 році, на нього скаржились сусіди. Після чого він сказав йому, йти жити до матері, син забрав свої речі в 2015 році. Позивач в цьому ж році одружився и проживає в спірній квартирі з дружиною. Заперечував той факт, що чинив перешкоди сину у проживанні, замки не змінював. Двері міняв у 2017 році.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить суд справу розглядати у його відсутність, заявлені позовні вимоги просить залишити без задоволення в повному обсязі, зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні 08.12.2017 пояснив, що після розлучення батьків проживав з батьком у спірній квартирі, а мати орендувала житло. Він проживав один з січня по березень 2016 року, а не у 2014 році, так як батько в цей час жив в с. Котовка, в лютому 2016 року він одружився вдруге. Наприкінці січня 2016 батько приїхав один, у них виник конфлікт, він сказав йоиу звільнити квартиру. Після чого ОСОБА_2 був вимушений проживати у матері. Влітку 2016 року був вимушений забрати речи, так як в квартирі здійснювались ремонті роботи, та перевіз їх до матері. Він також приймав участь у ремонті, клав плитку на кухні, виносив будівельний мусор, їздив до будівельного магазину, допомагав. Після одруження батька, у них почались конфлікти. Літом 2016 року батько вже не виходив на зв`язок. У жовтні 2016 року він не зміг відкрити двері, звернувся з цього приводу до поліції.

Представник відповідача за первісним позовом Южненської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Представник третіх осіб в судове засідання не з`явились, від представника Відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області до суду надійшли заява про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з яким проживають дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 , як працівнику ДП «МТП «Южний» на підставі посвідчення № НОМЕР_1 на право зайняття житлового приміщення у малосімейному гуртожитку була надана квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

В зазначеній квартирі зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , відповідач син позивача ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою (а.с.8,40).

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10,41).

Відповідно до Акту про не проживання, затвердженого КП «ГЖКЦ» від 13.10.2016, відповідач ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі не проживає з січня 2016 року по теперішній час (а.с.9).

Між батьком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_2 виникли неприязні відносини. Батько перешкоджав сину проживати у спірній квартирі, змінив замки, не пускав до квартири, пояснивши, що він є власником даної квартири та не бажає, щоб син проживав у ній, що підтверджується висновком про розгляд заяви ОСОБА_2 від 19.10.2016 до Южненського ВП ГУНПУ в Одеській області, рапортом інспектора (а.с.57,58) та не суперечить поясненнях сторін.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Ст.9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування житлом інакше як на підставах і в порядку, передбачених законом.

Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Як роз`яснено у п.п.10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України`у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судому у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ЦПК України щодо оцінки доказів.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені законом строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач у даній справі не довів.

Дана позиція узгоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №490/12384/16-ц від 24 жовтня 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави відповідно до статей 71, 72 ЖК Української РСР для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він не втрачав інтересу до спірного житла та позивачем не доведений факт відсутності відповідача понад встановлені законом строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Що стосується зустрічних позовних вимог про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим приміщенням шляхом вселення, то вони підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ст.5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частин 1, 2 статті 58 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної в місті Ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

За статтею 61 ЖК Української РСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем- житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем-громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до частини першої статті 64 ЖК Української РСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК України).

Таким чином ОСОБА_2 був вселений у спірну квартиру як неповнолітня дитина члена сім`ї наймача, зареєстрований за вказаною адресою та набув рівних із батьком прав користування спірною квартирою, не втратив права на користування квартирою у встановленому законом порядку, але останній створює йому перешкоди у користуванні квартирою, тому суд прийшов до висновку про вселення ОСОБА_2 до спірної квартири.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 265, ЦПК України, ст.ст.64,65, 71, 72 ЖК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Южненської міської ради Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги Відділ надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим приміщенням шляхом вселення, за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги Южненська міська рада Одеської області - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1 у здійсненні права користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Вселити ОСОБА_2 в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач за первісним позовом Южненська міська рада Одеської області, місцезнаходження: Одеська область, м. Южне, пр.Гр.Десанту, 18, .

Третя особа за первісним позовом Відділ надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області, місцезнаходження: Одеська область, м. Южне, пр.Гр.Десанту, 18.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська