Справа № 159/3237/20
Провадження № 2/159/55/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судових засідань Щесюк Н.Й.,

з участю: представника позивача Дудки В.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ніколаєва Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Вказана вище позовна заява подана до суду 27.06.20 р. (а. с. 72). Позовна заява надійшла до суду 07.07.20 р. (а. с. 2 5). Позов обгрунтований позивачем тим, що відповідач звернувся до нього як банка з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №: б/н від 01.10.10 р., згідно з якою йому відкрито картковий рахунок з початковим кредитним лімітом; надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 21 000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, що викладені на банківському сайті, складають між сторонами договір про надання банківських послуг (далі - договір). Відносини між сторонами регулюються договором про надання банківських послуг. Він як банк публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг, що є публічною офертою, містять умови та правила надання послуг його клієнтам. Покликаючись на ч. 1 ст. 634 ЦК України, зазначає, що формулярами та стандартними формами є саме Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, що викладені на його банківському сайті, згідно з якими обслуговується відповідач. Покликаючись на ч. 1 ст. 1 066, ч. ч. 1, 2 ст. 1 069 ЦК України, зазначає, що 01.10.10 р. відповідачем також було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», чим підтверджується той факт, що він був повністю поінформований про умови кредитування у письмовій формі. Він свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачеві можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та у межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитом і за станом на 08.06.20 р. виникла заборгованість в сумі 30 289 грн, 38 коп., що складається з:

- 20 823 грн, 64 коп. заборгованості за тілом кредиту;

- 20 823 грн, 64 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту;

- 7 547 грн заборгованості за простроченими відсотками;

- 500 грн штраф (фіксована частина);

- 1 418 грн, 54 коп. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням його законних прав та інтересів. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь вказану вище суму боргу та судові витрати у справі.

За ухвалою судді від 09.07.20 р. позовна заява була залишена без руху (а. с. 74).

Недоліки позовної заяви позивачем усунуто 21.07.20 р. (а. с. 77, 152).

Провадження у справі відкрито 26.08.20 р. (а. с. 155).

Копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів відповідачем отримано під розпис 08.09.20 р. (а. с. 159).

21.09.20 р. відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а. с. 163 169), обґрунтований тим, що він позову не визнає у повному обсязі, так як жодної заборгованості перед позивачем у нього немає; кредитного договору сторони не укладали. Зазначає також про те, що копії додатків до позовної заяви не засвідчені належним чином, тому не є належними, допустимими доказами у справі. 01.10.10 р. він, дійсно, звернувся до місцевого відділення ПАТ «КБ «Приватбанк»», правонаступником якого є позивач, задля відкриття карткового рахунку і отримання платіжної картки. Тоді ж працівники банку заповнили документ із назвою «Анкета заява» про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому він не заявляв про намір отримання кредиту. У анкеті заяві було зазначено його анкетні та інші дані. При цьому банківського рахунку, що відкритий на його ім.»я, ні номера виданої йому платіжної картки, ні кредитного ліміту у анкеті заяві зазначено не було. Ніяких інших документів він не підписував. У довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» його підпис підроблено, тому вона не є належним, допустимим доказом. Твердження позивача про те, що підписанням анкети заяви він уклав з ним кредитний договір без № і отримав кредит у розмірі 500 грн у вигляді кредитного ліміту на невідомий йому картковий №, є неправдивими. Покликаючись на ч. ч. 1, 3 ст. 1 054, ст. 1 055, ч. ч. 1, 2 ст. 207, ч. 1 ст. 638, ст. 207 ЦК України, ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на дату отримання картки, зазначає, що Анкета заява не містить істотних умов договору, а тому не є частиною кредитного договору. Згадані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи банку ним не підписані і не є частиною кредитного договору. Доводи позивача про те, що він був ознайомлений з Умовами та Правилами під час подання заяви на отримання платіжної картки, що є об`ємними за змістом внутрішніми документами позивача, є безпідставними. Крім того зміст Умов та Правил змінюється. Наданий позивачем розрахунок заборгованості від 01.10.20 р. за договором сторін б/№ від 30.09.19 р. не є належним, допустимим, достовірним доказом у справі, так як він не замовляв та не отримував ніяких кредитних коштів; такий розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства; не містить даних про особовий картковий рахунок, розрахунок боргу, не підписаний ні керівником відділення банку, ні головним бухгалтером належно, а лише містить дані про невідомі нарахування, що не збігаються з сумами, зазначеними у позовній заяві. Тому вбачає у діях посадових осіб позивача ознаки кримінального правопорушення. Будь яких доказів перерахування банком на його картку чи на його особовий рахунок, копії платіжної картки із зазначенням строку її дії; виписки з його особового рахунку позивач суду не надав, чим не довів своїх позовних вимог. Виписка за договором б/№ із невідомого йому рахунку за станом на 10.06.20 р. не підписана, не має необхідних реквізитом, тому вона не є документом. Серед складових неіснуючої заборгованості вказано про поточне та прострочене тіло кредиту, що він вважає абсурдним. Нараховані відсотки як прострочені є вигадкою позивача. Крім того розрахунок суми боргу не містить суми 7 547 грн, 20 коп.. Покликаючись на ч. 2 ст. 549 ЦК України, зазначає, що штраф як фіксована складова є, в дійсності, неустойкою і до стягнення не підлягає також з огляду на положення ст. 230 ГК України. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Копія відзиву відповідача на позовну заяву з доданими до нього документами отримана позивачем 07.10.20 р. під розпис (а. с. 162).

12.10.20 р. електронним зв`язком, а також - по пошті, позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, що надійшла до суду поштовим зв`язком 16.10.20 р. (а. с. 184 193, 206 215), обґрунтована тим, що відповідач звернувся до нього з метою отримання банківських послуг і у зв`язку з цим підписав анкету заяву б/№ від 01.10.10 р.. Покликаючись на ч. 1 ст. 509, ч. 2 ст. 639, ч. 2 п. 1 ст. 30, ст. ст. 634, 207 ЦК України, зазначає, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на його офіційному сайті; є публічною офертою. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг і у ній зазначено, що він ознайомився з ними та їх йому було надано для ознайомлення у письмовому вигляді; зобов`язується їх виконувати, що і склало договір про надання банківських послуг. Вважає, що зміст кредитного договору зафіксовано у вказаній вище заяві відповідача як позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах банку. На підставі такого договору було відкрито відповідачеві картковий рахунок,

16.10.20 р. до суду надійшло заперечення відповідача на відповідь на відзив на позовну заяву з підтвердження своєї позиції за позовом.

26.10.20 р. відповідачем подано до суду клопотання (заяву) про призначення судової почеркознавчої експертизи, обґрунтоване тим, що у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду підпис ним ставився. Тому просить призначити експертизу, проведення якої доручити експертам Волинського НДЕКЦ МВС України, на вирішення якої поставити питання про те, ким саме та чи ним було виконано підпис у вказаній вище довідці.

У судовому засіданні відповідач та його представник таку заяву, кожен зокрема, підтримали та відповідач уточнив, що він прагне поставити перед експертами питання про те, чи було у цьому документі підпис виконано саме ним?

Представник позивача не заперечили щодо обсягу питань та експертної установи.

Суд, заслухавши учасників справи по порушеному у заяві питанню, вивчивши матеріали справи, що стосуються розглядуваного питання, врахувавши обставини справи, вважає заяву підставною і такою, що підлягає до задоволення.

Згідно з положеннями ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

За змістом ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

На пропозицію суду відповідачем надано суду зразок своїх підписів у двох паспортах і надано копії двох паспортів та паспорт громадянина України для виїзду за кордон в оригіналі, а також - експериментальні зразки підпису 12.01.21 р..

На пропозицію суду запропонувати запитання для експерта в рамках експертизи, надати пропозицію щодо експертної установи (експерта) представники сторін обмежились врахуванням доводів відповідача про призначення експертизи.

Слід призначити у почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити таке питання: чи підпис у документі під назвою «Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» від 01.10.10 р. виконано відповідачем?

Проведення експертизи доручити експертам Волинського відділення Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз (43001, м. Луцьк, вул. Червоного Хреста, 16).

Сторонам слід роз`яснити, що за змістом ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до положень ст. ст. 252, 253 ЦПК України, суд може за заявою учасника

справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи на час проведення експертизи.

Провадження у справ слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 103, 109, 252, 253 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача задовольнити.

Призначити почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити таке питання: чи підпис у документі під назвою «Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» від 01.10.10 р. виконано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .?

Проведення експертизи доручити експертам Волинського відділення Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз (43001, м. Луцьк, вул. Червоного Хреста, 16).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи, у т. ч. зразки підписів відповідача та оригінали: документа з назвою «Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» від 01.10.10 р.; анкети - заяви від 01.10.10 р., паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ..

Витрати по оплаті за проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_1 ..

Сторонам роз`яснити, що за змістом ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження в справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 15 ти днів з дня її оголошення.

Головуючий:І. М. Логвинюк