ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5851/21 Справа № 209/840/20 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Пищиди М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягненого за виконавчим написом,

в с т а н о в и л а:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі ТОВ «Фінансова компанія управління активами», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., третя особа приватний виконавець виконавчого округу мі.Києва Табінський О.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягненого за виконавчим написом, мотивуючи його тим, що 14 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським О.В. на підставі виконавчого напису №4186 від 10 вересня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М., про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором 343/4245ВСL1А від 10 вересня 2013 року в загальному розмірі 51 970,21 грн., було відкрито виконавче провадження №60606426 та 28 листопада 2019 року винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на всі рахунки, відкриті в банківських установах на ім`я ОСОБА_1 , що призвело до блокування його пенсійної банківської картки.

Вказаний виконавчий напис він вважає таким, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, надані стягувачем документи не є доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Строк позовної давності для стягнення заборгованості сплив. Зазначав, що у разі скасування судом підстави набуття відповідачем грошових коштів (визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню), вважає, що суд може застосувати норми ст.1212 ЦК України та стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в розмірі 2 995,48 грн., що були стягнені з його банківського рахунку.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 , уточнивши 09 листопада 2020 року свої позовні вимоги, просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 10 вересня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №4186, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія управління активами», заборгованості в розмірі 51 970,21 грн. за кредитним договором №343/4245 ВCL1A від 10 вересня 2013 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , а також стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 утримані з його пенсійного рахунку кошти в сумі 2 995,48 грн., що стягнуті на підставі виконавчого напису № 4186 від 10 вересня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 10 вересня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №4186, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 51 970,21 грн. за кредитним договором №343/4245ВCL1A від 10 вересня 2013 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 .

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» безпідставно утримані з пенсійного рахунку ОСОБА_1 кошти в розмірі 2 264,92 грн., що стягнуті на підставі виконавчого напису реєстр. №4186 від 10 вересня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М.. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія управління активами», посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим у справі обставинам, просить рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року в частині стягнення з ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнутих коштів в розмірі 2 264,92 грн. скасувати, в іншій частині залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що стягнуті в рамках виконавчого провадження кошти не є безпідставно набутими, оскільки набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним, оскільки підставою стягнення вказаних грошових коштів є саме наявність між сторонами кредитного договору №343/4245 ВCL1A від 10 вересня 2013 року, крім того, в матеріалах справи відсутні докази перерахування стягнутих коштів на банківські рахунки ТОВ «Фінансова компанія управління активами», крім того, вказує, що останнім на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса було отримано грошові кошти лише в розмірі 1 231,51 грн., що свідчить про безпідставне стягнення з відповідача за рішенням суду коштів в розмірі 1 033,41 грн.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» позивач по справі не скористався.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 вересня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №343/4245ВСL1А на суму 21 280 грн., зі строком кредитування 24 платіжних періоди, з фіксованою ставкою за користування кредитом у розмірі 20% річних, з визначенням сторонами кінцевої дати повернення кредиту 03 вересня 2015 року (а.с.204-206).

Право вимоги за кредитним договором неодноразово переуступалося, з 24 липня 2018 року право грошової вимоги за кредитним договором №343/4245BCL1A від 10 вересня 2013 року перейшло до ТОВ "Фінансова компанія управління активами" (а.с.208-226).

10 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за №4186 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості по кредитному договору №343/4245ВСL1А від 10 вересня 2013 року на загальну суму 51 970,21 грн. (а.с.20, 202).

14 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським О.В., на підставі виконавчого напису №4186 від 10 вересня 2019 року, було відкрито виконавче провадження №60606426 (а.с.22).

Згідно повідомлення начальника відділу з питань виплати пенсій №5 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 05 лютого 2020 року №359/04-07/06, 01 лютого 2020 року відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табінського О.В. від 28 листопада 2019 ВП №60606426 щомісячно у розмірі 20% з пенсії здійснюватимуться відрахування боргу на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» у розмірі 25 985,11 грн., основної винагороди приватного виконавця 2 598,51 грн. та витрат на проведення виконавчих дій - 315,48 грн.(а.с.25).

Згідно довідки (ОР 27) відділу з питань виплати пенсій №5 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 21 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 всього за період з лютого 2020 року по жовтень 2020 року нараховано пенсію за віком в розмірі 15 038,00 грн., з якої відраховано 2 995,48 грн.

У примітці до вказаної довідки зазначено, що з 01 лютого 2020 відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табінського О.В. від 28 листопада 2019 року ВП №60606426 з 01 лютого 2020 року по 30 вересня 2020 року у розмірі 20% з пенсії, а з 01 жовтня 2020 у розмірі 10% з пенсії проводяться стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» боргу у розмірі 25 985,11 грн., відповідно до кредитного договору від 10 вересня 2013 року, а також на користь приватного виконавця витрат на проведення виконавчих дій - 315,48 грн та основної винагороди 2 598,51 грн. Станом на 01 листопада 2020 року по постанові від 28 листопада 2019 року ВП №60606426 залишок боргу складає 23 720,19 грн., основної винагороди 2 354,63 грн., витрати на проведення виконавчих дій утримані в повному обсязі (а.с.245-246).

Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табінського О.В. від 03 грудня 2020 року №51476 вбачається, що в нього на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №60606426 з примусового виконання виконавчого напису №4186, виданого 10 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в розмірі 51 970,21 грн., відповідно до кредитного договору від 10 вересня 2013 року. На день винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, на депозитний рахунок приватного виконавця, було стягнуто наступні суми: березень - 29,81 грн. квітень - 29,81 грн. травень - 29,81 грн. червень - 29,81 грн. липень - 31,16 грн. серпень - 31,16 грн. вересень - 31,16 грн. жовтень - 31,16 грн. (т.2 а.с.54).

Задовольняючи позов в частині стягнення безпідставно утриманих з пенсійного рахунку ОСОБА_1 коштів в розмірі 2 264,94 грн., місцевий суд виходив з того, що оскільки правовою підставою набуття відповідачем вказаних коштів був спірний виконавчий напис нотаріуса №4186 від 10 вересня 2019 року, який визнано таким, що виконанню не підлягає, останні підлягають поверненню, як набуті ТОВ «Фінансова компанія управління активами» без достатньої правової підстави.

Проте, колегія суддів вважає, що такий висновок суд першої інстанції зробив з порушенням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Так, звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 визначив правовою підставою повернення йому грошових коштів, сплачених за виконавчим написом положення статті 1212 ЦК України.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З урахуванням змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Узагальнюючи викладене, можна дійти висновку про те, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Втім з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли відносини договірні у зв`язку з укладенням кредитного договору від №343/4245ВСL1А від 10 вересня 2013 року, що виключає можливість застосування ст.1212 ЦК України.

Зважаючи на вищевикладене, рішення місцевого суду в частині стягнення з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» безпідставно утриманих з пенсійного рахунку ОСОБА_1 кошти в розмірі 2 264,92 грн., що стягнуті на підставі виконавчого напису реєстраційний №4186 від 10 вересня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М., підлягає скасуванню, як ухвалене з порушенням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В порядку ч.13 ст.141 ЦПК України, зважаючи на результат розгляду апеляційної скарги, пропорційно до задоволених вимог, з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 840,80 грн.

Крім того, з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» підлягає сплаті судовий збір за подання відповідачем ТОВ «Фінансова компанія управління активами» апеляційної скарги в розмірі 1 261,20 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року в оскаржуваній частині та в частині стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» безпідставно утриманих з пенсійного рахунку ОСОБА_1 кошти в розмірі 2 264 грн.92 коп., що стягнуті на підставі виконавчого напису реєстр. №4186 від 10 вересня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Євгеном Михайловичем, відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 261 (одна тисяча двісті шістдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2021 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Пищида М.М.