ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

17 вересня 2021 року

м. Харків

справа № 629/3284/20

провадження № 22-з/818/350/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Маміної О.В., Хорошевського О.М.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Яцини Віктора Борисовича за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 травня 2021 року в складі судді Ткаченка О.А.,

у с т а н о в и в:

В провадженні Харківського апеляційного суду перебуває цивільна справа № 629/3284/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Лозівська міська рада Харківської області про визнання Додаткової угоди про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки укладеною.

17 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відвід судді судової палати у цивільних справах Харківського апеляційного суду Яцини В.Б.

Заява мотивована тим, що його заява про звільнення від сплати судового збору є обґрунтованою, а суддя Яцина В.Б. безпідставно відмовив у її задоволенні з метою позбавлення його права на апеляційне оскарження та у такий спосіб залишити в силі оскаржуване рішення судді Ткаченка О.А. При цьому суддя Яцина В.Б. визначив йому судовий збір у максимальних межах 2522,40 грн. Вважає, що суддя знав, що у апелянта відсутній представник та що він не зможе за станом здоров`я отримати довідку про доходи за повний 2020 рік, внаслідок чого ОСОБА_1 був змушений для сплати судового збору позичити грошові кошти у свого сина.

Крім того, вважає, що суддя Яцина В.Б. неправильно розглянув цивільну справу № 629/3298/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2020 року, а справа № 629/1393/2 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 жовтня 2020 року вже тривалий час не розглянута судом апеляційної інстанції.

Також зазначив, що він є колишнім військовим, а суддя Яцина В.Б. протягом 1993 2004 років був суддею військового суду Харківського гарнізону, які були правильно ліквідовані, тому у апелянта наразі є сумніви у професійній придатності судді апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді судової палати у цивільних справах Харківського апеляційного суду Яцини В.Б. визнано необґрунтованою та передано на автоматизований розподіл з метою визначення складу суду для вирішення питання про відвід в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлено статтею 36 ЦПК України, згідно змісту якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

В статті 37 ЦПК України викладені правила, щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вищевикладених підстав для відводу складу колегії не встановлено.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Обґрунтовуючи заяву про відвід, ОСОБА_1 зазначає про незгоду з мотивами ухвали Харківського апеляційного суду від 07 липня 2021 року в частині відмови в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки він надав належні докази на підтвердження майнового стану, яким суддя не надав належну оцінку.

З наданих матеріалів вбачається, що 23 червня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 травня 2021 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 липня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення та апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не надано достатніх доказів наявності підстав для звільнення його від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ЄСПЛ в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України», зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Отже, звільнення від сплати судового збору з метою забезпечення реалізації права особи на доступ до суду без достатніх доказів не є захистом права особи на доступ до суду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суддя-доповідач на власний розсуд, у межах повноважень наданих ЦПК України, застосував норми процесуального права та Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» відповідно до обставин конкретної справи.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді Яцини В.Б. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу судді та зводиться до незгоди з вимогами ухвали Харківського апеляційного суду від 07 липня 2021 року та її мотивуванням. Доводи щодо неналежного професійного рівня судді Яцини В.Б. є необґрунтованими та зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями в інших справах.

Вимоги щодо сплати судового збору за розгляд його апеляційної скарги відповідають вимогам чинного законодавства та узгоджуються із положеннями Конституції України та практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав вважати, що суддя Яцина В.Б. виявляє особисту упередженість та має заінтересованість у розгляді справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Відповідних доказів на підтвердження зазначених обставин заявником не надано.

З урахуванням викладеного, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді судової палати у цивільних справах Харківського апеляційного суду Яцини В.Б. відсутні.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 37, 40, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді судової палати у цивільних справах Харківського апеляційного суду Яцини Віктора Борисовича залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді О.В. Маміна

О.М. Хорошевський