Справа № 214/8943/20
2/214/1336/21
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

24 листопада 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Прасолова В.М.
при секретарі Петренко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на свою користь кошти у розмірі - 12837, 37 грн.; стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати у розмірі 2102,00 грн.
В обґрунтування позову зазначає наступне. Громадянин ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 НГУ з 25.10. 2016 року по 18 травня 2020 року, що підтверджується витягами з відповідних наказів по стройовій частині ВЧ НОМЕР_1 НГУ №№310 та 113. Під час проходження ОСОБА_1 військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , наказом начальника ЦТУ НГУ від 18.05.2020 року № 113, з останнім був розірваний контракт про проходження ним військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем та виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення. Відповідно до підпункту «ж» п.2 ч.5 ст. 26 ЗУ «Про військовій обов`язок і військову службу», ОСОБА_1 було відраховано зі списків особового складу частини, останнім днем проходження військової служби вважається день його відрахування зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 НГУ, тобто 18.05.2020 року. Згідно ч.1 статті 9-1 ЗУ «Про Соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно абзацу 4 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про Національну гвардію України" норми забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України військовою формою одягу, спеціальним одягом, взуттям та спорядженням, а також іншими предметами речового майна визначаються Міністерством внутрішніх справ України. Механізм організації та порядку речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в військових частинах НГУ, визначено інструкцією з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 року № 475 (далі - Інструкція про речове забезпечення). Відповідно до ст. 2 розділу І Інструкції про речове забезпечення: «речове майно - це предмети обмундирування, взуття, білизни, постільних речей, спорядження, спеціального, концертного та постового одягу, нагрудні знаки і знаки розрізнення, санітарно-господарське, культурно-просвітницьке та спортивне майно, верхолазне спорядження, спеціальне спорядження для службових собак, технічні засоби речової служби та запасні частини до них, інструмент та матеріали для пошиття, ремонту та хімічного чищення речового майна, намети, брезенти, декоративні тканини і килимові вироби, музичні інструменти для штатних військових оркестрів, прапори, папір, канцтовари, бланки та книги обліку і звітності, мило та мийні засоби»; «строк експлуатації (носіння) предметів речового майна - час, установлений нормами забезпечення речовим майном, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації». Відповідно до ст. 8 розділу І Інструкції про речове забезпечення: «Строк експлуатації (носіння) предметів повсякденної форми одягу військовослужбовців установлюється залежно від групи забезпечення речовим майном (першої чи другої), до якої віднесено військову частину, де проходить військову службу військовослужбовець». «До першої групи забезпечення речовим майном належать: з`єднання, військові частини, навчальні військові частини (центри), бази, установи, підрозділи територіальних управлінь Національної гвардії України». Відповідно до ст. 9 розділу І Інструкції про речове забезпечення: «Строк експлуатації (носіння) предметів, які входять до складу бойового єдиного комплекту, установлюється залежно від категорії військовослужбовців». «До 1 категорії належать військовослужбовці (за винятком військовослужбовців строкової служби) з`єднань, військових частин, навчальних військових частин (центрів), баз, установ, підрозділів територіальних управлінь, курсанти вищих військових навчальних закладів Національної гвардії України». Відповідно до ст. З розділу III Інструкції про речове забезпечення: «Бойовий єдиний комплект - комплект предметів польового обмундирування, взуття, спорядження та засобів індивідуального захисту для екіпірування військовослужбовців». «Майном бойового єдиного комплекту забезпечуються всі категорії військовослужбовців, резервісти та особи, призвані на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори». Відповідно до ст. 8 розділу III Інструкції про речове забезпечення: «Речове майно військовослужбовцям видається на майбутній строк служби». «Видача предметів речового майна достроково (до закінчення визначених нормами забезпечення строків експлуатації (носіння)) забороняється, за винятком безкоштовної заміни предметів речового майна в разі втрати чи нівечення військовослужбовцями та військовозобов`язаними при виконанні службових обов`язків чи внаслідок стихійного лиха, а також у разі виявлення їх прихованих дефектів. Строки експлуатації (носіння) виданих на заміну предметів речового майна обчислюються з дня видачі». Відповідно до ст. 18 розділу III Інструкції про речове забезпечення: «У разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна». Керуючись вищезазначеними нормами, в/ч НОМЕР_1 НГУ належним чином здійснювала речове забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 під час проходження ним військової служби за контрактом. Військовослужбовець отримував належне йому речове майно згідно норм належності та враховуючи строки експлуатації такого майна. Керуючись ст. 18 розділу ПІ Інструкції про речове забезпечення, а також враховуючи факт звільнення ОСОБА_1 «у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту», у військової частини НОМЕР_1 НГУ виникла необхідність утримати з останнього кошти за речове майно, яке було отримане ОСОБА_1 під час проходження військової служби та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися. Таким чином, відповідно довідки-розрахунку № 562 від 05.05.2020 р. встановлено, що впродовж проходження ним служби у частині в якості військовослужбовця контрактної служби, ним з речового складу частини було отримане деяке речове майно, строки експлуатації якого на момент звільнення військовослужбовця не закінчилися, а саме: черевики з в/б літні, рукавички демісезонні, джемпер, сумка транспортна, шапка - феска, куртка зимова, плащ - накидка з чохлом, черевики з в/б демісезонні, ремінь брючний, куртка костюма утеплювача, куртка ВВЗ зимова, штани утеплені польові, костюм польовий літній, строки носіння яких передбачені стовпцем 5 довідки розрахунку № 562 від 15.05.2020 року Норми 4 відповідно. Відповідно до довідки-розрахунку №1109 від 11.09.2020 року, встановлено факт нестачі речового майна, отриманого ОСОБА_1 , а саме: чоботів гумових, модульної всесезонної спальної с-ми (спального мішка), рюкзака бойового індивідуального, строки носіння яких передбачені стовпцем 6 довідки розрахунку №1109 від 11.09.2020 року. Вартість недоношеного речового майна складає 4409,54 гривень. Вартість недоношеного інвентарно-речового майна складає 8 427,83 гривень. Загальна вартість, яка підлягає утриманню з ОСОБА_1 за не донос вище переліченого речового майна складає 12 837,37 грн. (Згідно довідок № 562 і № 1109). Строки експлуатації вище переліченого майна зазначені у Нормі № 4 забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Національної гвардії України (бойовий єдиний комплект (БЄК)), затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України (далі - Норма 4). З метою роз`яснення суду та відповідачу порядку здійснення розрахунку на утримання коштів за не донос речового майна, прошу звернути увагу на наступне. Роз`яснення щодо розрахунку за не донос «Шапка-феска», строки носіння якої передбачені стовпцем 5 розділу «Обмундирування» Норми 4. Таким чином, даною нормою передбачено, що військова частина НОМЕР_1 повинна видавати військовослужбовцю 1 (одну) шапку на 5 років (60 місяців). Виходячи з цього виходить, що ОСОБА_1 носив шапку - феску лише 6 місяців, а повинен був носити 60 місяців. Тобто не донос речового майна складає 54 місяці. Таким чином: 40,02 (ціна предмета) / 60 (строк експлуатації предмета) * 54 (строк не доносу) = 36,02 (сума до утримання). За такою ж аналогією здійснюється розрахунок за не донос решти вище переліченого майна.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, згідно якої позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти розгляду справу у заочному порядку.
Відповідачу судове засідання не з`явивсяпро дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяв про причини неявки в судове засідання та відзив не подавав, у зв`язку з чим на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: витяг з наказу (а.с. 11), витяг з наказу (а.с. 12), довідка розрахунок (а.с. 13,14), перелік речей (а.с. 15), наказ (а.с. 16), інструкція (а.с. 17-20), норми (а.с. 21-25).
Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: витяг з наказу (а.с. 11), витяг з наказу (а.с. 12),так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт того, що з ОСОБА_1 було укладено та розірвано контракт про проходження військової служби.

Суд вважає належними доказами: довідка розрахунок (а.с. 13,14), перелік речей (а.с. 15), наказ (а.с. 16), інструкція (а.с. 17-20), норми (а.с. 21-25), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перелік речей виданих ОСОБА_1 та право користування ними.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Громадянин ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 НГУ з 25.10.2016 року по 18.05.2020 року, що підтверджується витягом з відповідного наказу по стройовій частині ВЧ НОМЕР_1 НГУ № 310 (а.с. 11).

Під час проходження ОСОБА_1 військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , наказом начальника ЦТУ НГУ від 18.05.2020 року № 113, з останнім був розірваний контракт про проходження ним військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем та виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення. (а.с. 12).

В/Ч НОМЕР_1 НГУ належним чином здійснювала речове забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 під час проходження ним військової служби за контрактом. Військовослужбовець отримував належне йому речове майно згідно норм належності та враховуючи строки експлуатації такого майна.

Враховуючи факт звільнення ОСОБА_1 «у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту», у військової частини НОМЕР_1 НГУ, виникла необхідність утримати з останнього кошти за речове майно, яке було отримане ОСОБА_1 під час проходження військової служби та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися.

Відповідно довідки-розрахунку № 562 від 05.05.2020 р. встановлено, що впродовж проходження ним служби у частині в якості військовослужбовця контрактної служби, ним з речового складу частини було отримане деяке речове майно, строки експлуатації якого на момент звільнення військовослужбовця не закінчилися (а.с. 13).

Відповідно до довідки-розрахунку №1109 від 11.09.2020 року, встановлено факт нестачі речового майна, отриманого ОСОБА_1 (а.с.14).

Вартість недоношеного речового майна складає 4 409,54 грн. Вартість недоношеного інвентарно-речового майна складає 8 427,83 грн. Загальна вартість, яка підлягає утриманню з ОСОБА_1 за недонос речового майна складає 12 837,37 грн. (Згідно довідок № 562 і № 1109).

Строки експлуатації майна зазначені у Нормі № 4 забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Національної гвардії України (бойовий єдиний комплект (БЄК)), затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України. (а.с. 21-25).

Вказані обставини встановлені судом на підставі письмових доказів: витягу з наказу (а.с. 11), витяу з наказу (а.с. 12), довідки розрахунку (а.с. 13,14), переліку речей (а.с. 15), наказу (а.с. 16), інструкції (а.с. 17-20), норм (а.с. 21-25).

До взаємин між сторонами належить застосувати норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», Закону України "Про Національну гвардію України", Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України».

Згідно ч.1 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно абзацу 4 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про Національну гвардію України", норми забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України військовою формою одягу, спеціальним одягом, взуттям та спорядженням, а також іншими предметами речового майна визначаються Міністерством внутрішніх справ України. Механізм організації та порядку речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в військових частинах НГУ, визначено інструкцією з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 року № 475.

Відповідно до ст. 18 розділу III Інструкції про речове забезпечення, у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належить, зокрема, речове майно.

Оскільки між відповідачем ОСОБА_1 , який перебував на речовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 НГУ, був розірваний контракт про проходження ним військової служби за систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, тому він повинен відшкодувати державі в особі військової частини НОМЕР_1 НГУ вартість виданого йому речового майна з урахуванням зносу, строк носіння якого не закінчився.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 НГУ підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», ст.20 Закону України "Про Національну гвардію України", ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 276, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (юридична адреса: АДРЕСА_2 , , банк: Держказначейська служба України м. Київ, МФО: 820172, р/р НОМЕР_2 , код доходу 25010200) грошові кошти в сумі 12 837, 37 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України судові витрати в сумі 2 102,00 грн.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов