Справа № 487/7553/19
Провадження № 2-зз/487/11/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Попович В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення по цивільній справі №487/7553/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення накладених ухвалою суду від 12.11.2019 року по цивільній справі №487/7553/19. В обґрунтування клопотання представник заявника зазначив, що даною ухвалою суду за його клопотанням було накладено арешт на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), до розгляду справи по суті. З огляду на задоволення позову в повному обсязі, рішення було звернуто до примусового виконання, накладений арешт, перешкоджає виконанню рішення суду. Вищенаведені обставини послугували підставою для його звернення до суду з відповідним клопотанням.

Представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в призначене судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вимоги клопотання про скасування заходів забезпечення підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні.

Представник відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в призначене судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, ухвалою суду від 12.11.2019 року було накладено арешт на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), до розгляду справи по суті.

Заочним рішенням суду від 12.03.2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за Договором позики від 01.03.2018 року у розмірі 214455,16 грн.

Ухвалою суду від 21.05.2021 року у задоволені заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.03.2020 року по цивільній справі №487/7553/19 було відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 26 липня 2021 року заочне рішення суду від 12.03.2020 року залишено без змін.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Окрім цього, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 10 Постанови Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що наявність заходів забезпечення позову порушують права заявника та перешкоджають виконанню рішення суду, у зв`язку із чим клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати арешт накладений на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), накладений ухвалою суду від 12.11.2019 року по справі №487/7553/19.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.В. Щербина