Провадження №2/523/1517/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участі секретаря - Щербан О.Д.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м. Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 01.10.2020 р. звернулася з позовом до ОСОБА_4 та просила стягнути на її користь з відповідача матеріальну шкоду у сумі 113648,00 грн грн., моральну шкоду у сумі 500000 грн., а також понесені судові витрати.

В обґрунтування вимог позивач вказувала на те, що на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2015 р. у справі № 523/13631/14-ц, яке набрало законної сили 23.09.2015 р. їй було виділено у власність 60/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та визнано за нею право власності на виділені в натурі 60/100 частин зазначеного житлового будинку. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.12.2017 р. у справі № 523/14566/17, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 25.09.2018 р. зобов`язано ОСОБА_4 , правонаступником якого нині є його донька - ОСОБА_4 , не чинити позивачу перешкоди у користуванні виділеними в натурі 60/100 частинами домоволодіння АДРЕСА_1 та виселено з зазначеного об`єкту нерухомості ОСОБА_4 . Однак ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.02.2019 р. було відстрочено виконання даного судового рішення на строк до 13.11.2019 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Разом з ОСОБА_5 в домоволодінні АДРЕСА_1 постійно проживала та була зареєстрована донька померлого ОСОБА_4 , яка є спадкоємцем першої черги після смерті батька і згідно ч. 3 ст. 1268 вважається такою, що прийняла спадщину.

16.05.2019 р. у домоволодінні сталася пожежа, внаслідок якої, крім іншого, було знищено сарай літ. «Г», який було збудовано в 1974р., а тому не потребував окремого введення в експлуатацію, а тому, на думку позивача, є об`єктом її права власності. Згідно з актом про пожежу причиною пожежі стало необережне поводження з вогнем не встановленою особою. Як вказує ОСОБА_3 , вона не мала доступу до належного їй майна та на 16.05.2019р. діяла відстрочка виконання рішення, надана ухвалою суду, щодо виселення родини відповідача з домоволодіння, а тому воно знаходилось у користуванні відповідача. Крім того, домоволодіння перебуває під охороною, послуги якої замовлені відповідачем, а тому несанкціонований доступ до домоволодіння сторонньої особи не можливий. Наведені обставини, за твердженнями ОСОБА_3 , вказують на те, що пожежа, внаслідок якої знищено сарай позивача, сталася з вини відповідача, а тому завдані збитки в розмірі 113648,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Окрім матеріальної шкоди, позивачу завдано моральну шкоду, яку вона оцінила в 500000грн..

01.02.2021 р. від адвоката Ростомова Г.А., діючого в інтересах ОСОБА_5 до суду надійшов відзив, за змістом якого представник відповідача категорично заперечував проти вимог вказуючи на те, що сарай за літерою "Г", що розташований АДРЕСА_1 не визначений власністю ОСОБА_3 , а її посилання в позовній заяві є неправдивими та спрямовані на введення суду в оману.

За рішенням суду від 25 березня 2015 року у справі № 523/13631/14-ц, виділено та підкреслено відсутність права власності за ОСОБА_3 , а тому, відшкодування шкоди, завданої майну, яке належить виключно його власнику у даному випадку неможливе, адже є титульним правом власника майна. За таких обставин посилання на ст. 22, 1166 та 1192 ЦК України є неспроможними.

Як вбачається з посилань позовної заяви і визнається самою позивачкою ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 22.02.2019 року по справі № 523/15974/18 відстрочено до 13.11.2019 року виконання рішення по справі № 523/14566/17. В період дії вищезазначеної ухвали ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .Підпал сараю за літерою "Г" стався 16.05.2019 року, тобто, протягом двох днів після смерті ОСОБА_5 . Згідно акту про пожежу особу, винну у пожежі, не встановлено.

З приводу вказаної пожежі, ОСОБА_5 звернулася до правоохоронних органів з метою притягнення до відповідальності осіб, які причетні до підпалу, що підтверджується заявою про вчинення злочину від 17 травня 2019 року, штампом та вх № М-1102 Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. Окрім того, з`ясовуючи хто саме здійснив підпал сараю та враховуючи систематичність намагань вторгнення сторонніх осіб ОСОБА_5 звернулася до охоронної фірми ТОВ «ВЕНБЕСТ-ОДЕСА» з питання надання відомостей про зафіксовані вторгнення, та, як вбачається з довідки № 65/1 від 26 липня 2019 року, вони мали систематичний характер.

Наразі у Суворовському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0001483, обставини справи встановлюються та є цінними для розгляду даної справи. Також відповідач зауважувала, що підпали її будинку продовжуються, про що свідчить акт про пожежу від 24.11.2020 року.

При цьому, посилання позивача на те, що винною у підпалі є ОСОБА_5 є не зрозумілим, адже відповідач проживає там разом із сім`єю, а тому не може ставити під загрозу своє життя та життя своїх рідних, знищуючи майно, яке ОСОБА_3 не належить на праві власності. Також відповідач зазначила, що попередні судові витрати складатимуть 5000 грн.

29.10.2020 р. у справі відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

01.04.2021 р. закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

08.12.2021р. надійшла повторна заява позивача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, з посиланням на погане самопочуття, до якої додано виписку з медичної картки амбулаторного хворого від 06.12.2021р., діагноз її стану здоровя, аналогічний раніше зазначеним у виписках від 03.06.2021р. та від 10.11.2021р.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позов та просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти позову з підстав вказаних у відзиві, наполягав на продовженні розгляду справи, вказуючи на зловживання позивачем своїми процесуальними правами та просив врахувати наявність в залі суду адвоката позивача Дергачевої А.В.

Заслухавши учасників,дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 25.03.2015р. у справі №523/13631/14-ц, яке набрало законної сили 23 вересня 2015 р. на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України та вирішено:

1. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні спільною власністю, виділ частки у спільної часткової власності в натурі, про визнання права власності задовольнити.

2. Виділити в натурі у власність ОСОБА_3 60/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що складаються з частини житлового будинку літ . «А- 1ж » , з прибудовою літ. «а» : 1/2 частини - веранди І, площею 13,4 кв.м; II - ванна площею 6,2 кв.м., 1-1 - коридор площею 5,2 кв.м., № 1-4 житлова кімната площею 22,3 кв.м., 1-5 - житлова кімната площею 6,4 кв.м., всього загальною площею складає - 46,6 кв.м., у тому числі житлова - 28,7 кв.м., а також 1/2 частину мощення І, 1/2 частину огородження № 1-3,4 огородження.

3. Виділити в натурі у власність ОСОБА_5 40/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що складаються з частини житлового будинку літ. «А- 1ж », з прибудовою літ. «а» 1/2 частини - веранди І, площею 13,4 кв.м, 1-2 - житлова кімната площею 13,0 кв.м; 1-3 - житлова кімната площею 11,1 кв.м., загальною площею - 30,6 кв.м. , у тому числі житлова - 24,1 кв.м., а також надвірні споруди: літ. «Ж» - вбиральня, 1/2 частину мощення І, 1/2 частину огорожі № 1-3,4.

4. Визнати за ОСОБА_3 право власності на виділені в натурі 60/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що складаються з частини житлового будинку літ . «А- 1ж » , з прибудовою літ. «а» : 1/2 частини - веранди І, площею 13,4 кв.м, II - ванна площею 6,2 кв.м., 1-1 - коридор площею 5,2 кв.м., № 1-4 житлова кімната площею 22,3 кв.м., 1-5 - житлова кімната площею 6,4 кв.м., всього загальною площею складає - 46,6 кв.м., у тому числі житлова - 28,7 кв.м., а також 1/2 частину мощення І, 1/2 частину огородження № 1-3,4 огородження, без врахування самовільно збудованих приміщень: сараїв «Г», «Е», навіс «Д», «З» -гараж.

5. Визнати за ОСОБА_5 право власності на виділені в натурі 40/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що складаються з частини житлового будинку літ. «А- 1ж », з прибудовою літ. «а»: 1/2 частини - веранди І, площею 13,4 кв.м;1-2 - житлова кімната площею 13,0 кв.м; 1-3 - житлова кімната площею 11,1 кв.м., загальною площею - 30,6 м2 , у тому числі житлова - 24,1 кв.м., а також надвірні споруди: літ. «Ж» - вбиральня, 1/2 частину мощення І, 1/2 частину огорожі № 1-3,4., без врахування самовільно збудованих приміщень: сараїв «Г», «Е», навіс «Д», «З» -гараж.

6. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за частину частки у праві спільної часткової власності у розмірі 4769 гривень.

7. Виділити у користування ОСОБА_5 земельну ділянку площею 377 кв.м., що розташована з приляганням до правої бічної і задньої межі, що включає, в тому числі площу зайняту під частиною будинку і надвірною будовою літ. «Ж» - вбиральня.

В`їзд на виділену земельну ділянку ОСОБА_5 здійснювати через ділянку загального користування з боку АДРЕСА_2 з організацією окремого в`їзду з пристроєм в`їзних воріт у огородженні фасадної кордону.

8. Виділити у користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 377 кв.м, що складається з двох частин:

I - частина площею 210 кв.м., що розташована з приляганням до фасадної і правої межі земельної ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту під частиною будинку;

II - частина площею 167 кв.м., що розташована з приляганням до лівої і задньої зовнішньої межам.

В`їзд на земельну ділянку, що виділяється ОСОБА_3 , здійснювати через існуючі в`їзні ворота.

Сполучення між частками, що виділяються пропонується здійснювати через ділянку загального користування.

9. Визначити межі між земельними ділянками, що виділяються ОСОБА_5 та ОСОБА_3 наступним чином:

ОСОБА_6 , що відокремлює земельну ділянку, що виділяється у користування ОСОБА_5 встановлюються наступним чином:

- Від правої бічної межі земельної ділянки із точки розташованої з відступом 17,38 м. від фасадної межі по прямій лінії довжиною 1,29 м. до зовнішньої стіни будинку літ. «А-1ж»; далі по осях міжквартирних перегородок, що відокремлюють квартири співвласників на всю їх довжину до перетину з зовнішньою стіною прибудови літ. «а»; поворот праворуч по зовнішній межі зовнішньої стіни прибудови літ. «а» загальною довжиною 3,60 м; далі по прямій лінії продовження довжиною 1,1 м. до точки розташованої з відступу 2,5 м від лівої бічної межі і 22,70 м ( 11,50 +6,57 +3,60 +1,10 ) від фасадної межі; поворот праворуч по прямій лінії довжиною 2,53 м. у напрямку до правої бічної межі; поворот ліворуч по прямій лінії довжиною 33,00 м. до перетину з задньої межі до точки, розташованої з відступом від лівої бічної межі 5,03 м..

Межа, що відокремлює земельну ділянку, що виділяється у користування ОСОБА_3 встановлюються наступним чином:

І частина площею 210 кв.м., що розташована з прилеглим до фасаду та правої зовнішньої межі земельної ділянки, включаючи у тому числі площу зайняту під частиною будинку.

Від фасадної межі земельної ділянки із точки розташованої з відступом 2,50 м. від лівої бічної межі по прямій лінії довжиною 11,50 м. до кута зовнішньої стіни прибудови літ. «а» і далі по зовнішній межі прибудови літ. «а» зовнішньої стінки загальною довжиною 6,57 м;

Поворот праворуч по осях міжквартирних перегородок, що відокремлюють квартири співвласників на всю їх довжину до перетину з зовнішньою стіною будинку літ. «А-1ж», яка орієнтована на праву бічну межу; далі по прямій лінії продовження довжиною 1,29 м. до перетину з правої бічної межею в точці, розташованої з відступом 17,38 м. від фасадної межі.

II - частина площею, 167 кв.м., розташована з приляганням до лівої і задньої зовнішньої межі.

Від лівої бічної межі земельної ділянки із точки розташованої з відступом 22,70 м. від фасадної межі по прямій лінії довжиною 5,03 м ( 2,50 +2,53 ) у напрямку до правої бічної межі; поворот ліворуч по прямій лінії довжиною 33,00 м до перетину з задньої кордоном до точки, розташованої з відступом від лівої бічної межі 5,03 м.

10. Виділити у спільне користування ОСОБА_5 та ОСОБА_3 земельну ділянку площею 57 кв.м., межі якої встановлюються наступним чином:

Від фасадної межі земельної ділянки із точки розташованої з відступом 2,50 м. від лівої бічної межі по прямій лінії довжиною 11,50 м. до кута зовнішньої стіни прибудови літ. «а» і далі по зовнішній межі зовнішньої стіни прибудови літ. « а » загальною довжиною 10,17 м ( 6,57 +3,6 ); далі по прямій лінії продовження довжиною 1,1 м. до точки, розташованої з відступом 2,5 м. від лівої бічної межі і 22,70 м ( 11,50 +6,57 +3,60 +1,10) від фасадної межі; поворот наліво по прямій лінії довжиною 2,5 м. до перетину з лівою бічної межі до точки, розташованої з відступом 22,7 м від фасадної межі.

11. Припинити спільну частку власність між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_2 .

12. Зобов`язати ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_3 користуватись часткою, яка виділена в натурі у житловому будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_2 .

15.01.2018р. ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси заяву ОСОБА_3 про виправлення описок у рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2015р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні спільною власністю, виділ частки у спільної часткової власності в натурі, про визнання права власності задоволено частково. Ухвалено внести виправлення у рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2015р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні спільною власністю, виділ частки у спільної часткової власності в натурі, про визнання права власності, та мотивувальній частині рішення, а також у резолютивної частині рішення:

у реченні:

- Виділити в натурі у власність ОСОБА_3 60/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 , що складаються з…..:

Замість 1/2 частини - веранди І, площею 13,4 кв.м;

Читати 1/2 частини - веранди І, площею 6,5 кв.м., від загальної площі веранди І,

у реченні:

Виділити в натурі у власність ОСОБА_5 40/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 , що складаються з…

Замість: 1/2 частини - веранди І, площею 13,4 кв.м;

Читати 1/2 частини - веранди І, площею 6,5 кв.м., від загальної площі веранди І,

у реченні

Визнати за ОСОБА_3 право власності на виділені в натурі 60/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 , що складаються з …

Замість 1/2 частини - веранди І, площею 13,4 кв.м;

Читати 1/2 частини - веранди І, площею 6,5 кв.м., від загальної площі веранди І,

у реченні

Визнати за ОСОБА_5 право власності на виділені в натурі 40/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 , що складаються з …

Замість 1/2 частини - веранди І, площею 13,4 кв.м;

Читати 1/2 частини - веранди І, площею 6,5 кв.м., від загальної площі веранди І,

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 10.11.2016р. по справі №523/12845/16-ц, яке набрало законної сили 24.01.2017р. вселено ОСОБА_3 у виділену їй в натурі, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2015р. (справа №523/13631/14-ц), частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 11.12.2017р. позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення задоволено. Зобов`язано ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_3 у здійсненні нею права користування виділеними в натурі 60/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що складаються з частини житлового будинку літ. «А-1ж», з прибудовою літ. «а»: ? частини веранди І площею 13,4м2, ІІ ванни площею 6,2м2, 1-1 коридору площею 5,2м2, №1-4 житлової кімнати площею 22,3м2, 1-5 житлової кімнати площею 6,4м2, всього загальною площею 46,6м2, у тому числі житловою 28,7м2, а також ? частину мощення І, ? частину огородження №1-3,4 - огородження.Вирішено виселити ОСОБА_5 з виділених в натурі 60/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що складаються з частини житлового будинку літ. «А-1ж», з прибудовою літ. «а»: 1/2 частини веранди І площею 13,4м2, ІІ ванни площею 6,2м2, 1-1 коридору площею 5,2м2, №1-4 житлової кімнати площею 22,3м2, 1-5 житлової кімнати площею 6,4м2, всього загальною площею 46,6м2, у тому числі житловою 28,7м2, а також ? частину мощення І, ? частину огородження №1-3,4 - огородження.

22.02.2019р. ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси по справі №523/15974/18 заяву ОСОБА_5 про відстрочення виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2017 року задоволено, відстрочено виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2017 року по цивільній справі №523/14566/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення на один рік до 13 листопада 2019 року.

Згідно з актом про пожежу, складеним провідним інспектором Суворовського ВП м.Одеси ГУ НП в Одеській області від 16.05.2019 р. поліцейськими зафіксовано, що пожежа виникла 16.05.2019р. на об`єкті, що є приватною власністю за адресою: АДРЕСА_2 ; пожежою знищено домашні речі та сарай площею 20 кв.м. (а.с.17)ги, 13, м.Одеса.

Причиною пожежі вказано не обережне поводження з вогнем не встановленою особою (а.с.81)

В рішенні Суворовського районного суду м.Одеси від 25.03.2015р. вирішено визнати за ОСОБА_3 право власності на виділені в натурі 60/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 , що складаються з частини житлового будинку літ . «А- 1ж » , з прибудовою літ. «а» : 1/2 частини - веранди І, площею 13,4 кв.м, II - ванна площею 6,2 кв.м., 1-1 - коридор площею 5,2 кв.м., № 1-4 житлова кімната площею 22,3 кв.м., 1-5 - житлова кімната площею 6,4 кв.м., всього загальною площею складає - 46,6 кв.м., у тому числі житлова - 28,7 кв.м., а також 1/2 частину мощення І, 1/2 частину огородження № 1-3,4 огородження, без врахування самовільно збудованих приміщень: сараїв «Г», «Е», навіс «Д», «З» -гараж., отже сарай літ.»Г.» є самовільно збудованих приміщенням та не належить на праві власності позивачу.

Більше того, суд звертає увагу на те, що під час розгляду вказаних справ не з`ясовувалося питання навіть про забудовника сараю.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Частиною першо ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

У відповідності до ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За нормами ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, виходячи із аналізу вказаних норм право вимогиана відшкодування шкоди виникає у власника майна, однак судом встановлено, що позивач не є власником майна, яке постраждало від пожежі, тому її майнові права не порушено.

Крім того, позивачем також і не надано доказів, що саме з вини відповідача сталася пожежа.

Оцінивши надані докази в сукупності, оскільки судове рішення не може грунтуватися на припущеннях, враховуючи вказані норми та встановлені обставини, так як позивач не підтвердила належними доказами завдання матеріальної шкоди, а тому підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди немає.

Керуючись ст.ст. 12,13,76-81,89,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Суддя:

Повне рішення складено 17.12.2021 р.