Дата документу 20.12.2021 Справа № 937/3887/21
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 937/3887/21 Головуючий у 1-й інстанції: Дараган Л.В.
Провадження №22-ц/807/4068/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 рокуОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували в шлюбі з 30 вересня 2000 року, від якого вони мають повнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Мелітопольського міськрайоного суду Запорізької області від 03.10.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Мелітопольського міськрайоного суду Запорізької області 24.12.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.09.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

З 01.09.2020 року син навчається на стаціонарній формі навчання у Державному навчальному закладі «Мелітопольське вище професійне училище» на 1 курсі у групі № ТУ-12, за професією «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів», строк навчання по 12.10.2021 року, з 06 вересня 2021 року ОСОБА_3 є студентом першого курсу денної форми навчання Мелітопольського даржавного педагогічного університету імені Богдана Хмельницького за державним замовленням. Термін навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року, потребує матеріальної допомоги, а відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідач знаходиться у працездатному віці, інших дітей у нього на утриманні немає, непрацездатних батька чи матері на його утриманні не перебуває, не є боржником, має у власності земельні ділянки на яких займається сільським господарством, транспортні засоби, він збовязаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина ОСОБА_3 . Також зазначила, що повнолітній син проживає разом з нею, вона підробляє не офіційно та заробляє до 6000 гривень 00 копійок на місяць.

З урахуванням зазначеного ОСОБА_2 просить суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення сином навчання.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 05 травня 2021 року та до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Допущено до негайного виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.10.2021 року повністю і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що повнолітній син проживає разом з ОСОБА_2 . Вона підробляє неофіційно та заробляє 6000 грн. на місяць. Повнолітній ОСОБА_3 навчається в Мелітопольському державному педагогічному університеті ім. Богдана Хмельницького з 01 вересня 2021 року в групі 311-ф, форма навчання денна, навчання безоплатне. У вересні 2021 року нарахована стипендія в розмірі 1300 грн, загальна сума доходу за період з 01.09.2021 р. по 30.09.2021 р. становить 1300 грн. 00 коп. Син має задовільний стан здоров`я. Водночас, ОСОБА_1 є інвалідом першої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалід війни (воїн АТО), термін дії безстроково, дата видачі 25.01.2016 року та є непрацездатним (повний параліч обох ніг). Проживає один у приватному будинку, не має сторонньої допомоги, несе значні витрати на вирішення побутових питань для забезпечення життєдіяльності, витрат на медичне забезпечення та реабілітацію, не має змоги сплачувати аліменти у розмірі ј доходу, як здорова людина.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило.

Відповідно до пунктів 1,2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 01 січня 2021 року це 227 000,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2270 грн. (2270 грн. х 100 = 227 000,00 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Встановлено, щопредметом позову в цій справі є стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зазначена справа відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України може розглядатися в порядку спрощеного провадження, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За вимогами п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до положень частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значеня для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із обґрунтованості позовних вимог, обов`язку батьків утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання та наявність у батька можливості надавати аліменти у визначеному позивачем розмірі .

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не може повністю погодитись виходячи з наступного.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 30 вересня 2000 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 30 вересня 2000 року виданого Фруктовською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, та зроблено відповідний актовий запис № 10 (а.с.6).

Під час перебування у шлюбі у ОСОБА_1 і ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15 травня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 22 (а.с.7).

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року, шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , розірвано . Рішення набрало законної сили 03 січня 2018 року (а.с.5).

ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , має на утримані сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання, виданої Виконавим комітетом Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області за № 946 від 22.04.2021 р. (а.с.8).

Згідно з довідки, виданої державним навчальнимзакладом «Мелітопольськевище професійнеучилище» від 07 квітня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом першого курсу денної форми навчання. Термін навчання з 01 вересня 2020 року по 12 жовтня 2021 року (а.с.9).

Відповідно до довідки, виданої Мелітопольським державним педагогічним університетом імені Богдана Хмельницького від 06 вересня 2021 року, ОСОБА_3 є студентом першого курсу денної форми навчання за державним замовленням на філологічному факультеті. Термін навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року (а.с.18).

ОСОБА_1 є інвалідом першої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, термін дії безстроково, дата видачі 25 січня 2016 року, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с.27).

ОСОБА_1 мешкає один без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання виданої Виконавим комітетом Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області за № 1919 від 22.09.2021 р. (а.с.28).

Згідно довідки про заробіток, виданої Мелітопольським державним педагогічним університетом імені БогданаХмельницького від 27 вересня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Мелітопольському державному педагогічному університеті імені Богдана Хмельницького з 01 вересня 2021 року в групі 311-ф, форма навчання денна, навчання безоплатне. У вересні 2021 року нарахована стипендія в розмірі 1300 гривень 00 копійок. Загальна сума доходу за період з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року становить 1300 гривень 00 копійок. (а.с.29).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексуУкраїни (у редакції Закону України від 17 травня 2016 року № 1370-VIII, далі - СК України), яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, судом встановлено, що повнолітня дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча отримує пенсію та має можливість надавати допомогу на утримання сина.Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, немає, повнолітній син відповідача, який навчається у вищому навчальному закладі, отримує стипендію у розмірі 1300 грн., яка є недостатньою для належного забезпечення його навчання та побуту, а тому стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу сину, який продовжує навчатися.

За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Утім при визначенні розміру аліментів, суд не в повній мірі взяв до уваги всі обставини по справі.

Так, відповідач є інвалідом першої групи, є непрацездатним (повний параліч обох ніг), проживає в приватному будинку у складі однієї людини, не має сторонньої допомоги, несе значні витрати на вирішення побутових питань для забезпечення життєдіяльності, витрати на медичне забезпечення та реабілітацію не має змоги сплачувати аліменти у розмірі ј доходу, як здорова людина.

Крім того, позивачем не надано належних та беззаперечних доказів про необхідність стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі.

З огляду на зазначене, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на повнолітнього сина, що продовжує навчання, апеляційний суд виходить з того, що син сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, ураховує обов`язок обох батьків у наданні матеріальної допомоги дитині на час її навчання, а також те, що відповідач є інвалідом першої групи та є непрацездатним, єдиним його доходом є пенсія у розмірі 12000 грн на місяць, потребує витрати на медичне забезпечення та реабілітацію та вважає справедливим і достатнім стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу) щомісячно.

Вказаний розмір аліментів, на думка колегії суддів апеляційного суду, забезпечить справедливий баланс між потребами повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання в отриманні матеріальної допомоги, та можливостями відповідача в наданні такої допомоги.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду в частині розміру аліментів слід змінити, зменшивши аліменти з 1/4 до 1/8 частини.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру стягнутих аліментів.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

РішенняМелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2021 року у цій справі змінити в частині стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, з 1/4 частини до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 05травня 2021 року та до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 20 грудня 2021 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Маловічко С.В.