Справа № 2-3278/11
Провадження № 6/263/18/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Федоренко Т.І., при секретарі Диміч Т.М.,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Маріуполі заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про виправлення описки у виконавчому листі та стягнення безпідставно одержаних коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м.Маріуполя надійшла заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про виправлення описки у виконавчому листі та стягнення безпідставно одержаних коштів. В якій просить виправити описку у виконавчому листі виданому Жотвневим районним судом м.Маріупоя Донецької області на виконання рішення суду від 06.07.2011 року, а саме вірно зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу суми за один місяць підлягає негайному виконанню. Одночасно посилаючись на ч.4 ст. 432 ЦПК України просить стягнути з ОСОБА_3 безпідставно одержані кошти за виконавчим листом у розмірі 6133,66 грн.

ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні вимог наполягала.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, про розгляд справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши заяву та додані до неї письмові документи, а також матеріали цивільної справи №2-3278/11, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суд м.Маріуполя Донецької області від 06.07.2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення алмінтів на утримання неповнолітньої дитини було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої онуки ОСОБА_6 у розмірі по 300 грн з кожного від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 06.06.2011 року та до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вказаного рішення 26.07.2011 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя було видано виконавчий лист.

При складанні виконавчого листа була допущена описка, а саме неправильно викладений 4 абзац резолютивної частини, зазначено: рішення підлягає негайному виконанню, замість вірного: рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення набрало законної сили 18.07.2011 року.

Відповідно до статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Про виправлення помилки в виконавчому документі, суд постановляє ухвалу.Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Оскільки виправлення зазначеної описки не впливає на суть прийнятого судового рішення, суд приходить до висновку, що вищезазначена описка підлягає виправленню.

Щодо вимог заяви про стягнення з ОСОБА_3 на корить ОСОБА_7 безпідставно одержаних коштів за виконавчим листом у розмірі 6133,66 грн. суд приходить до наступного висновку.

Ст.129-1 Конституції України закріплено те, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у державі, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (наприклад, справа «Жовнер проти України» від 29 червня 2004 року, заява № 56848/00, § 33). Право на звернення до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система держав-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би невиконаним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Відповідно до відповіді головного державного виконавця Нікольського РВДВС Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) вбачається, що на підставі виконавчого листа виданого Жотвневим районним судом м.Маріуполя 26.07.2011 року за весь період стягнення аліментів з ОСОБА_2 на депозитний рахунок Нікольського РВ ДВС надійшло заборгованість на користь стягувача у розмірі 6433,46 грн.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомості про хід виконавчого провадження та розмір виконаних/невиконаних боржником зобов`язань, визначених на підставі рішення суду, оскільки учасники процесу таких відомостей суду не надали.

Рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, набрало законної сили, перебуває на примусовому виконанні по стягненню аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Виправлення описки у виконавчому листі не припиняє стягнення аліментів після стягнення їх за один місяць. Заявник не надала доказів суду, що подальше стягнення аліментів за рішенням суду, які нею у заяві зазначені у розмірі 6133,66 грн., стягувачем набуті безпідставно.

Вимоги ч. 9 ст.10 ЦПК України передбачають, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до вимог ч. 2 ст.445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів поворот виконання не допускається.

Вимоги ч. 4 ст. 432 ЦПК України стосуються стягнення за виконавчим документом саме безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом.

Враховуючи викладене, суд прихоить до висновку, що наявність описки у виконавчому листі не призвело до стягнення безпідставних коштів, тому заява в частині стягнення безпідставно одержаних коштів стягувачем за виконавчим листом у розмірі 6133,66 грн. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 260, 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про виправлення описки у виконавчому листі та стягнення безпідставно одержаних коштів -задовольнити частково.

Виправити описку у виконавчому листі від 26.07.2011 року у справі 2-2378/11 та вірно зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Далі за текстом.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарга протягом п`ятнадцяти днів до Донецького апеляційного суду.

Суддя Т.І.Федоренко