Справа № 462/6678/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Галайко Н. М.,

за участю секретаря судового засідання Любінець В. Ю.,

представника скаржника ОСОБА_1 ,

представника стягувача Цястун Р. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дольче Віта» на постанову про відкриття виконавчого провадження старшого державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Борського Руслана Михайловича,

встановив:

Голова ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дольче Віта» - Барбадин-Дунець Н. М., звернувся до суду із скаргою, у якій просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 63456026 винесену старшим державним виконавцем Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Борським Р. М.

Свою скаргу мотивує тим, що 30.10.2020 року старшим державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Борським Р. М. на підставі Ухвали № 462/6678/20 від 28.10.2020 року виданої Залізничним районним судом м. Львова винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 63456026. З вищевказаною постановою представник боржника ознайомлена 03.11.2020 року. Зазначає, що виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій. Постанова про відкриття виконавчого провадження відкрита виконавцем Франківського відділу ДВС у м. Львові, хоча виконавчий документ виданий Залізничним районним судом м. Львова та у резолютивній частині зазначено, що ухвала підлягає негайному виконанню саме Залізничним відділом державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів). Згідно положень зазначених вище коли вимога зазначена у виконавчому документі стосується виконання вимоги, то такий виконавчий документ повинен бути відкритим ДВС за юридичною адресою боржника. Скаржнику є не зрозумілим жодної підстави чому державний виконавець Франківського відділу ДВС грубо порушивши вимоги закону виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. При проведенні виконавчих дій державний виконавець повинен керуватись лише ухвалою № 462/6678/20 від 28.10.2020 року виданою Залізничним районним судом м. Львова. Закон не надає державному виконавцю повноважень змінювати вимоги виконавчого документа, інтерпретувати на власний розсуд ті чи інші відомості, встановлювати відсутні відомості з будь-яких інших джерел. Крім того оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження містить дві вимоги, адресовані двом різним суб`єктам (боржникам), лише одна носить заборонний характер який повинен бути виконаний боржником. Інша стосується не визначеного кола осіб, і не носить заборонний характер конкретно для боржника, тому виконання такої вимоги боржником є не можливим. У зв`язку із чим звернувся до суду зі скаргою яку просить задовольнити.

09.12.2020 року від представника заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3 до суду надійшло заперечення на скаргу, у яких він зазначив, що принцип гарантії виконання судових рішень є невід`ємною складовою кожного на судовий захист, а право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Додає, що фактичним місцезнаходженням (місцем перебування) офісу кооперативу є м. Львів, вул. Антоновича, буд. 115б, оф. 3, що у Франківському районі м. Львова, про що свідчать офіційні листи, скеровані ЖБК «Дольче Віта» за підписом голови кооперативу. Натомість кореспонденція за адресою, вказаною у ЄДР не отримується.

У судовому засіданні представник ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дольче Віта» скаргу підтримала з мотивів такої, та просила суд скаргу задовольнити.

Представник стягувача у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги.

Представник Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі учасників процесу, які не з`явилися у судове засідання, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.10.2020 року заяву позивача ОСОБА_2 задоволено. Постановлено вжити заходи забезпечення позову в цивільній справі № 462/6678/20 за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дольче Віта» про визнання майнових прав:

- заборонити відчуження майнових прав нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на 1-му поверсі під проектним № 3 (секція 1.1) у багатоквартирному житловому буднику, проектованою площею 44,13 кв.м.;

- заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на 1-му поверсі під проектним № 3 (секція 1.1) у багатоквартирному житловому буднику, проектованою площею 44,13 кв.м. (а.с. 8-11).

Окрім цього із змісту вищезазначеної ухвали вбачається, що копію ухвали про забезпечення позову направлено сторонам для відома, а Залізничному відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - для негайного виконання.

30.10.2020 року старшим державним виконавцем Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Борським Р. М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63456026 (а.с. 6).

Виконавче провадження відкрито на підставі ухвали № 462/6678/20 Залізничного районного суду м. Львова від 28.10.2020 року.

Відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дольче Віта» є м. Львів, проспект Чорновола, будинок 45Б (а.с. 12).

Згідно із копією повідомлення про порушення Договору про сплату пайових внесків у Житлово-будівельний кооператив «Дольче Віта» № 1.3к/17 від 06.02.2017 року, копією листа, надісланого скаржником ОСОБА_2 , ОК «ЖБК «Дольче Віта» вказувало свою адресу як м. Львів, вул. Антоновича, 115б, оф. 3 (а.с. 29).

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення це акт ухвалений відповідно до норм матеріального та процесуального права, що є результатом здійснення правосуддя, тобто наслідком встановлених у справі обставин.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України, судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Судове рішення є обов`язковим до виконання.

На підставі ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зауважував, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у державі, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (наприклад, справа «Жовнер проти України» від 29.062004 року, заява № 56848/00, § 33). Право на звернення до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система держав-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би невиконаним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Таким чином, принцип гарантії виконання судових рішень є складовою гарантованого ст. 6 Конвенції права на справедливий суд та невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Засобом юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень (пункт 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Судом встановлено, що 28.10.2020 року ухвалено судове рішення ухвалу про забезпечення позову, яка, як зазначено в її резолютивній частині, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

При вирішенні питання правомірності проведення виконавчих дій Франківським відділом державної виконавчої служби суд враховує, що оскаржуваною постановою виконавче провадження відкрито за місцем перебування ОК «ЖБК «Дольче Віта» за адресою, яку сам боржник зазначав у своїй кореспонденції, як адресу свого місця знаходження (м. Львів вул. Антоновича, 115б, оф. 3), та яка, згідно територіального поділу міста Львова, належить до Франківського району.

При цьому, Закон не визначає місце перебування боржника як місце його реєстрації чи юридичну адресу такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 18 цього Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Так, разом із заявою про відкриття виконавчого провадження стягувачем на підтвердження підвідомчості виконання ухвали суду до Франківського відділу ДВС було подано копію листа ОК «ЖБК «Дольче Віта» із зазначенням на ньому адреси місця знаходження кооперативу - м. Львів вул. Антоновича, 115б, оф. 3, копії конвертів, які на її думку, підтверджували відсутність Кооперативу за місцем його юридичної адреси.

Водночас, суд враховує, що кореспонденція (судові повістки), яка надсилалася судом на адресу ОК «ЖБК «Дольче Віта», зазначену представником у скарзі, а саме: м. Львів проспект Чорновола, буд. 45Б, поверталася до суду неврученою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 39).

Суд не бере до уваги посилання представника боржника на ч. 3 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Суд зазначає, що вимога про заборону відчуження майнових прав нежитлового приміщення не є зобов`язанням вчинити певні дії, а навпаки утриматися від вчинення певних дій, що дозволяє виконавцю у даному випадку керуватися правилами альтернативної підвідомчості.

Доводи представника скаржника про те, що стягувач не звертався до жодного іншого відділу ДВС є необґрунтованими, тому що право вибору органу виконання судового рішення належить лише стягувачу.

Щодо об`єднання в оскаржуваній постанові двох вимог, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник скаржника - ОК «ЖБК «Дольче Віта» зазначив, що друга вимога, зазначена в оскаржуваній постанові, а саме заборона будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , розташоване на 1-му поверсі під проектним № 6 (секція 1.2) у багатоквартирному житловому буднику, проектованою площею 31, 34 кв.м., не стосується боржника.

Однак, суд враховує, що при цьому представник боржника не вказав, яким чином ця обставина порушує його права чи свободи, що було б підставою для захисту чи поновлення таких.

Зважаючи на те, що принцип виконання судового рішення превалює над усіма іншими міркуваннями, боржником не доведено порушення його прав при включенні до оскаржуваної постанови іншої вимоги, суд вважає, що сама по собі дана обставина не може бути єдиною підставою для скасування постанови державного виконавця.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Борського Р. М., а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 18, 76-89, 258, 259, 260, 353, 354, 447-451, 453 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні скаргиголови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дольче Віта» ОСОБА_4 на постанову про відкриття виконавчого провадження старшого державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Борського Руслана Михайловича - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Учасники справи:

Скаржник: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Дольче Віта» (адреса згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: м. Львів, проспект Чорновола, 45Б, );

Стягувач: ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 );

Орган стягнення: Франківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (місце знаходження: м. Львів вул. Конотопська, 6/8, ).

Повний текст ухвали складено - 19.02.2021 року.

Суддя/підпис/ Н. М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: