ЄУН № 336/2558/21
пр. № 2-др/336/35/21
УХВАЛА

Іменем України

20 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) учасників заяву представника позивача адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клименко Романа Васильовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2021 року розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клименко Романа Васильовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позов задоволено в повному обсягу.

Представник позивача звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, яка складається з 3000 гривень витрат на правову допомогу та 9022 гривень гонорару за ведення справи у суді.

Оскільки необхідності у виклику учасників справи не було, судом заяву розглянуто за відсутності учасників справи.

При вирішенні вказаної заяви суд керується наступним.

Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

При ухваленні рішення суду судом не було вирішено питання про судові витрати.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд керується наступним.

Статтею 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Стаття 137 ЦПК України вказує, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Підставою для звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення суду представником позивача зазначено те, що під час ухвалення рішення суду не було вирішено питання про стягнення гонорару адвоката за ведення справи в суді та витрат на правову допомогу, проте в позовній заяві зазначено, що в разі понесення додаткових судових витрат, відповідні докази та їх розрахунок будуть надані при розгляді справи або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У позовній заяві було зазначено розмір витрат на правову допомогу, а саме 3000 гривень за написання позовної заяви та гонорару за ведення справи у суді у розмірі 9022 гривень (20% від суми, зазначеної у виконавчому написі), сплата якого передбачається протягом 10 днів після набрання рішенням суду законної сили.

До заяви представником позивача долучено рахунок №184 від 12.08.2021 року за надані послуги, згідно з яким ОСОБА_1 сплатив 3000 гривень за складання заяви про скасування виконавчого напису та 9022 гривень гонорару за ведення справи 20%, договір про надання правової (правничої) допомоги від 09.03.2021 року, додатковий договір від 09.03.2021 року, згідно з яким складено орієнтовний перелік послуг, що можуть бути надані: 3000 гривень за ознайомлення, витребування документів, написання позову, 1000 гривень за участь у судовому засіданні, акт №184 від 12.08.2021 року надання послуг до договору про надання правової допомоги від 09.03.2021 року та ордер на надання правничої (правової) допомоги.

За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При ухваленні рішення суду в порядку ст. 141 ЦПК України було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме з відповідача на користь позивача стягнуто судовий збір в сумі 1345,80 гривень, який був документально підтверджений, натомість питання про стягнення 12022 гривень в якості витрат на правову допомогу не вирішувалось.

Так, витрати на правову допомогу саме за складання позовної заяви могли бути підтвердженні позивачем вже під час звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Докази щодо понесення позивачем витрат на правову допомогу надані представником після розгляду справи по суті та ухвалення рішення та поза межами встановлених ЦПК України строків, а саме 12.08.2021 року.

Окрім цього, судом не встановлено підстав для стягнення гонорару адвоката за ведення справи, оскільки справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, представник позивача не брав участі в судових засіданнях.

Враховуючи що судом при постановленні рішення вирішено питання розподілу судових витрат, в прийнятті додаткового рішення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клименко Романа Васильовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк