справа № 378/1449/19
головуючий у суді І інстанції Гуртовенко Р.В.
провадження № 22-ц/824/1459/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мостової Г.І.,

суддів Березовенко Р.В., Слюсар Т.А.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , правонаступниками якого є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 24 січня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до Гейсиської сільської ради Ставищенського району Київської області, правонаступником якої є Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області, та Приватного сільськогосподарського підприємства «Гейсиське» про поновлення строку звернення до суду та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ставищенського районного суду Київської області з позовом та, уточнивши позовні вимоги, просив суд поновити строк звернення до суду та визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті його дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 2,8 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Гейсиської сільської ради Ставищенського району Київської області, яка належала ОСОБА_5 , як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард» (далі за текстом - КСП «Авангард») села Гейсиха Ставищенського району Київської області.

Позов мотивований тим, що з грудня 1951 року по січень 1985 року дружина позивача - ОСОБА_5 була членом та працювала в колгоспі «Авангард» села Гейсиха Ставищенського району Київської області. ОСОБА_5 , як члену колгоспу «Авангард», призначена пенсія довічно.

Відповідно до статуту КСП «Авангард» члени колгоспу «Авангард», у тому числі колгоспні пенсіонери, ставали членами колективного сільськогосподарського підприємства.

31 серпня 1995 року на підставі рішення Гейсиської сільської ради народних депутатів четвертої сесії 22 скликання від 21 червня 1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Авангард» видано Державний акт на право колективної власності на землю KB № 022, яким передано у колективну власність 2064,00 га землі у межах згідно з планом, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1 від 31 серпня 1995 року.

З 31 серпня 1995 року ОСОБА_5 , як колгоспний пенсіонер та член КСП «Авангард», набула право на земельну частку (пай) в цих землях згідно пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Позивач є спадкоємцем ОСОБА_5 за законом.

Рішенням загальних зборів КСП «Авангард» від 10 грудня 1996 року № 2 затверджено списки громадян-членів КСП «Авангард» для виготовлення науково-технічної документації по паюванню земель, проте до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що доданий до державного акта на землю ОСОБА_5 помилково не була внесена.

Розмір земельної частки (паю) по даному підприємству становить 2,8 в умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість земельної частки (паю) становить 111 614 грн 40 коп.

На момент смерті ОСОБА_5 , як пенсіонер колгоспу «Авангард», згодом КСП «Авангард», мала право на земельну частку (пай) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Авангард».

ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_5 , тому йому належать всі права та обов`язки померлої, у тому числі її право вимоги визначення земельної частки (паю).

Позивачу, який є особою похилого віку, про не включення померлої дружини до списків осіб, доданих до державного акта на право колективної власності 10 грудня 1996 року не знав, оскільки в період 1995-1999 роки хворів та проходив періодичне амбулаторне, стаціонарне та санаторно-курортне лікування.

Позивач звернувся до Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його дружини. Постановою державного нотаріуса Ставищенської районної державної нотаріальної контори від 19 березня 2019 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючого документа на ім`я померлої.

12 лютого 2000 року КСП «Авангард» () реорганізовано шляхом приєднання до Приватного сільськогосподарського підприємства «Гейсиське» (). Через відсутність належного правовстановлюючого документу позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 24 січня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що ОСОБА_5 з 31 серпня 1995 року, як колгоспний пенсіонер та член КСП «Авангард», набула право на земельну частку (пай), однак позивачем пропущений строк позовної давності щодо звернення з вказаним позовом до суду, оскільки з дня смерті ОСОБА_5 до дня звернення позивача з указаним позовом до суду минуло понад 24 роки. Протягом указаного часу позивач письмово до КСП «Авангард», а потім і до його правонаступника ПСП «Гейсиське» з приводу порушення права його померлої дружини на отримання земельної частки (паю), як її спадкоємець не звертався.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Ставищенського районного суду Київської області від 24 січня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що список громадян-членів КСП «Авангард» для виготовлення науково-технічної документації щодо паювання земель не породжував виникнення відповідного права, а лише фіксував факт його наявності, тому невнесення до такого списку ОСОБА_5 не позбавляло особу права, яке вона набула в силу членства в КСП на час передачі земельної ділянки в колективну власність.

Судом першої інстанції не встановлено, коли та якими діями порушено право позивача і коли сплив строк давності щодо його вимог про визнання права на спадщину.

КСП «Авангард» не відмовляв позивачу у визначенні частки з майна (земель колективної власності), а його правонаступник - ПСП «Гейсиське» оспорював це право позивача усно у 2019 році.

Судом першої інстанції помилково встановлено, що для прийняття спадщини на право на земельну частку (пай) позивач звернувся до нотаріальної контори лише 19 березня 2019 року, оскільки позивач звернувся для отримання свідоцтва, а спадщина прийнята ним у цілому в шестимісячний строк після смерті дружини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Закон не передбачає окреме прийняття спадщини щодо кожної частини спадкового майна.

Від представника ПСП «Гейсиське» - адвоката Навроцького Д.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив на апеляційну скаргу обґрунтований тим, що ПСП «Гейсиське» є неналежним відповідачем у цій справ, оскільки не є органом, який здійснює розпорядження земельними ділянками колективної власності, а таким органом є відповідна сільська рада.

Під час проведення процедури розпаювання земель колективної власності 10 грудня 1996 року дружина позивача не була включена у відповідні списки, оскільки на момент розпаювання померла, а спадкоємці, які прийняли спадщину не подали жодної заяви про включення їх у список розпаювання замість померлої.

З моменту смерті дружини позивача та до моменту розпаювання земельних ділянок пройшло 15 місяців. За цей період спадщина була прийнята позивачем.

Згідно з довідкою ГУ Держгеокадастру у Київській області №666/178-19 від 25.11.2019 року позивач у 1998 році отримав сертифікат на належну йому земельну частку пай, однак жодних дій для подання заяви про отримання ним земельної ділянки замість померлої дружини, подано ним не було. Ці обставини свідчать про обізнаність позивача про не включення померлої до відповідного списку та необхідність захисту свого права .

З 1999 року по 2019 рік позивачем не здійснено жодних дій, спрямованих на визнання права на земельну частку (пай) його померлої дружини, у зв`язку з цим відповідач вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він підтримав вимоги апеляційної скарги та зазначив, що відповідачем Гейсиською сільською радою Ставищенського району Київської області визнані його позовні вимоги.

Відповідач ПСП «Гейсиське» стверджує, що є неналежним відповідачем у справі, а тому не може заявляти про застосування позовної давності.

Від представника ПСП «Гейсиське» - адвоката Навроцького Д.М. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він просив апеляційний суд врахувати висновки, викладені у Постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у праві № 617/537/19.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2021 року провадження у справі зупинено до залучення у справі правонаступника (-ів) ОСОБА_1

27 липня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення обставин, що викликали зупинення у справі.

У заяві зазначено, що спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_1 є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 .

На підтвердження цього, до заяви приєднано довідку Ставищенської районної державної нотаріальної контори Київської області № 370/02-14 від 04 червня 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від залучено правонаступників позивача ОСОБА_1 : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до участі у справі у якості позивачів.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, дійшла висновку про таке.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки № 116 від 08 серпня 2019 року ПСП «Гейсиське», ОСОБА_5 працювала в колгоспі «Авангард» з грудня 1951 року по січень 1985 року.

В грудні 1996 року загальними зборами (протокол № 2 від 10 грудня 1996 року) затверджувалися списки на паювання землі.

Згідно діючими на той час рекомендаціями ОСОБА_5 не була включена до списку осіб на розпаювання землі, так як померла у вересні 1995 року. Заяви від спадкоємців про включення ОСОБА_5 до списку на паювання землі до 2019 року не надходили (а.с. 65).

З копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 виданого 25 грудня 1984 року (а.с. 13), оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що ОСОБА_5 , як члену колгоспу «Авангард», призначена пенсія по старості довічно.

Відповідно до повідомлень відділу у Ставищенському районі міжрайонного управління у Ставищенському та Таращанському районах ГУ Держеокадастру у Київській області № 18/148-19 від 03 червня 2019 року (а.с. 61) та № 16/148-19 від 20 травня 2019 року (а.с. 62), 31 серпня 1995 року на підставі рішення Гейсиської сільської ради народних депутатів четвертої сесії 22 скликання від 21 червня 1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Авангард» видано Державний акт на право колективної власності на землю KB № 022, яким передано у колективну власність 2064,00 га землі в межах згідно з планом, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1 від 31 серпня 1995 року. Розмір земельної частки (паю) по даному підприємству становить 2,8 в умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість земельної частки (паю) становить 111 614 грн 40 коп.

В науково-технічній документації по паюванню земель, переданих в колективну власність КСП «Авангард» та в технічній документації по паюванню земель, переданих в колективну власність 9-ти членам КСП «Авангард» с. Гейсиха Ставищенського району Київської області, прізвище ОСОБА_5 відсутнє. Тобто в списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) в колективній власності КСП «Авангард», прізвище ОСОБА_5 не значиться.

Згідно з довідки начальника відділу державної реєстрації Ставищенської РДА від 31 травня 2019 року, КСП «Авангард» реорганізовано шляхом приєднання до ПСП «Гейсиське», яке є правонаступником прав та обов`язків приєднаного підприємства, що підтверджується витягом з протоколу № 2 від 12 лютого 2000 року загальних зборів членів КСП «Авангард» (а.с. 63).

Факт правонаступництва ПСП «Гейсиське» підтверджується листом цього підприємства № 13 від 13 січня 2020 року, статут КСП «Авангард» на зберіганні у правонаступника не значиться (а.с. 112-113).

Із копії статуту КСП «Авангард» вбачається, що члени колгоспу, на базі якого створено підприємство, вступають зі своїми паями і зараховуються до членів підприємства з усією юридичною повнотою, якщо не подали заяву про вихід з господарства (а.с. 141-154).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в Гейсиха Ставищенського району Київської області ОСОБА_5 померла, спадкоємцем за законом першої черги, який спадщину прийняв, вступивши у володіння та управління спадковим майном, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є її чоловік ОСОБА_1 (а.с. 107-111).

Відповідно до довідки головного лікаря КНП «Ставищенська ЦРЛ» № 1092 від 31 жовтня 2019 року (а.с. 23), ОСОБА_1 , 1929 року народження, учасник війни, в період 1995-1999 роки перебував на обліку в Ставищенській центральній районній лікарні Київської області та страждав на: сечокислий діатез, остеохондроз поперекового відділу хребта з вираженим больовим синдромом, остеартроз, ішемічну хворобу серця, атеросклероз судин, хронічну недостатність кровообігу (ХНК), кардіосклероз, облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок з приводу яких проходив періодичне амбулаторне, стаціонарне та санаторно-курортне лікування.

Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на належне померлій спадкове майно позивач звернувся 19 березня 2019 року до Ставищенської районної державної нотаріальної контори (а.с. 108).

19 березня 2019 року за № 331/02-31 державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на ім`я померлої (а.с. 66, 111).

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Предметом спору у справі, що переглядається, є визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування.

При вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК України.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Порядок паювання земель) паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі, створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Згідно з пунктом 2 Порядку паювання земель право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до частини 1 статті 22 та частини 2 статті 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Разом з тим, як було встановлено спадкоємці, які прийняли спадщину не подали жодної заяви про включення їх у список розпаювання замість померлої.

Тобто, обов`язковою умовою для внесення особи до такого списку, а також для наявності підстав для захисту порушеного права у разі невнесення з певних причин особи до списку, є наявність в особи статусу члена КСП.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_5 , яка була членом КСП «Авангард» села Гейсиха Ставищенського району Київської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно припинила членство КСП «Авангард» у зв`язку зі смертю.

КСП «Авангард» видано Державний акт на право колективної власності на землю 31 серпня 1995 року, тобто після смерті ОСОБА_5 .

У зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що ОСОБА_5 набула права на земельну частку.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася раніше ІНФОРМАЦІЯ_2 , то застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до положень статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

У статті 527 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ЦК УРСР до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на викладене, встановивши, що спадкодавцю ОСОБА_5 не видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що на час видачі державного акта на право колективної власності на землю вона вже померла, необхідно дійти висновку про те, що право на земельну частку (пай) не належало ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини, а тому зазначене право не входить до складу спадщини і не може бути успадковане.

Відповідно до статті 71 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові (стаття 80 ЦК УРСР).

Разом з тим, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції помилково обґрунтував свої висновки тим, що ОСОБА_5 , як член КСП «Авангард», набула право на земельну частку (пай), однак позивачем пропущений строк позовної давності щодо звернення з вказаним позовом до суду.

Таким чином, рішення Ставищенського районного суду Київської області від 24 січня 2020 року підлягає зміні в мотивувальній частині щодо правового обґрунтування відмови у визнанні права на спадщину з підстав застосування наслідків пропуску позовної давності на не включення до складу спадщини права на земельну частку (пай). В іншій частині оскаржуване рішення залишається без змін.

Відповідно до частини 1, 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції, але виключно в частині мотивів його прийняття, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступниками якого є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 24 січня 2020 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , правонаступниками якого є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до Гейсиської сільської ради Ставищенського району Київської області, правонаступником якої є Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області, та Приватного сільськогосподарського підприємства «Гейсиське» про поновлення строку звернення до суду та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 20 грудня 2021 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

Т.А. Слюсар