Справа № 346/3165/21
Провадження № 2/346/1416/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді П`ятковського В.І.

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була його мати, ОСОБА_4 . Крім неї на час ліквідації колгоспних дворів, на 01 липня 1990 року, як члени двору, в господарстві проживали: він, ОСОБА_4 - голова колгоспного двору, невістка - ОСОБА_2 , онук - ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що того ж дня складено відповідний актовий запис за № 39.

Померла залишила заповіт, посвідчений 04 липня 2017 року старостою сіл Семаківці, Замулинці, Кринички Матеївецької сільської ради ОТГ І. Назарійчук та зареєстрований в реєстрі за № 3-37, яким все своє майно заповіла йому.

Зазначає, що прийняв спадщину після смерті матері, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, оскільки право власності на будинковолодіння зареєстровано за головою колгоспного двору, а крім неї були інші члени двору, частки яких в майні не виділені до дня її смерті.

Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Ілюк Оксана подала суду заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, і в свою чергу також подали суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують, на спадкове майно не претендують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, головою якого була мати позивача, ОСОБА_4 , про що їй 18 квітня 1991 року видано свідоцтво № 268 про право власності на житловий будинок на підставі рішення виконавчого комітету Коломийської районної ради від 12 грудня 1990 року (а.с. 4).

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 69001 від 17 червня 2021 року зазначений будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ під реєстровим № 91 (а.с. 5).

Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 - голова колгоспного двору, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради Коломийськог району Івано-Франківської області Старостнського округу сіл Семаківці, Замулинці, Кринички № 66/02-07/42 від 16 червня 2021 року (а.с. 31).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали голова двору, її син, невістка та онук, які набули право спільної сумісної власності на спірне будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/4 частині. Однак члени колгоспного двору не виділили належні їм частки у майні колишнього колгоспного двору у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що того ж дня складено відповідний актовий запис № 39 (а.с. 32).

Померла залишила заповіт, посвідчений 04 липня 2017 року старостою сіл Семаківці, Замулинці, Кринички Матеївецької сільської ради ОТГ І. Назарійчук та зареєстрований в реєстрі за № 3-37, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 33).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спірне будинковолодіння, яку прийняв позивач, та з метою оформлення спадщини звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, однак оформити спадкові права не взмозі у зв`язку з тим, що право власності на будинковолодіння зареєстровано за ОСОБА_4 , як головою колгоспного двору, а крім неї були інші члени двору, частки яких в майні не виділені до дня її смерті.

Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 від 22 червня 2021 року загальна площа його складає 47,1 кв.м., житлова - 20,2 кв.м.

Згідно висновку про вартість майна від 25 червня 2021 року, ринкова вартість будинковолодіння становить 105 400 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи з того, що позивачу на праві власності належить нерухоме майно і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, він не взмозі оформити власність через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті голови двору, а відповідачі, як члени колгоспного двору, не заперечили проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 200 ч. 3, 247 ч. 2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 - право власності на житловий будинок, позначений в технічному паспорті під літерою А, загальною площею 47,1 кв.м. житловою - 20,2 кв.м. та господарські будівлі і споруди: гараж позначений літерою Б, курник позначений літерою В, стайню позначену літерою Г, стодолу позначену літерою Д, навіс позначений літерою Е, погріб позначений літерою Ж, літню кухню позначену літерою З, вбиральню позначену літерою К, криницю позначену №1, огорожу позначену № 2-5, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня йогопроголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 вересня 2021 року.

Суддя П`ятковський В. І.