Справа № 2-1997-2007
Провадження № 6/242/211/21
УХВАЛА

Іменем України

13 вересня 2021 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 2-1997-2007 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою, якій просить видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-1997-2007 у зв`язку з втратою оригіналу.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 28.09.2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходів відповідного віку, починаючи з 07.09.2007 року до повноліття дитини.

Згідно довідкового листа ОСОБА_1 отримала виконавчий лист 12.10.2007 року.

Постановою державного виконавця ВДВС Мар`їнського районного управління юстиції Донецької області 16.01.2008 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1997/07, виданим за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 28.09.2007 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

З листа Мар`їнського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області № 15.41-31634 від 27.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до ДВС, на що їй було повідомлено про те, що виконавчий документ 13.10.2012 року у зв`язку з завершенням виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» направлено до Центрально-міського ВДВС м.Горлівка за місцем праці боржника ТОВ «Горлівське АТП». На теперішній час виконавчий документ № 2-1997-07 від 28.09.2007 року, виданий Селидівським міським судом Донецької області для подальшого виконання, до відділу не надходив.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на вищевикладене, суд враховує той факт, що виконавчий лист був направлений у м.Горлівка, що на теперішній час є територією, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, виконавчий лист до ВДВС Мар`їнського районного управління юстиції Донецької області не надходив, тому суд вважає, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено, а тому наявні всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого документа.

Керуючись ст..ст. 18, 81, 89, 260, 433 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 2-1997-2007 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити.

Видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа у справі №2-1997-2007 за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 28.09.2007 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М. Владимирська