Провадження № 2-о/263/662/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Хараджа Н.В., при секретарі Зарудній А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за заявою адвоката Білозьорова Олексія Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків),

В С Т А Н О В И В:

Представник заявниці звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, незаміжня, дитини жіночої статі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, згідно ст. 135 СК України вказати батьком ОСОБА_3 , оскільки зареєструвати народження дитини неможливо, у зв`язку з тим, що документи, які видані на території не підконтрольній Україні не приймаються органами державної влади, у зв`язку з чим, представник заявника змушений звернутись до суду з даною заявою, та просить встановити вказаний факт.

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явились, надали суду заяви з проханням про розгляд поданої заяви у їх відсутність та її задоволення.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 1515 від 16.08.2021 року, виданого у м. Донецьку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України народила ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьку дитину жіночої статі, що суд відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» бере до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

У відповідності до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди.

Статтею 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст.14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Пунктом 18 постанови Пленум Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» надано роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно ч.3 ст.144 Сімейного кодексу України реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Разом з тим, суд вважає, що в задоволенні заяви в частині визначення походження дитини та присвоєння прізвища, імені та по батькові, слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.144 Сімейного кодексу України реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. При цьому, порядок визначення прізвища, імені та по батькові дитини, передбачений ст.ст. 145-147 СК України, а визначенням походження дитини ст.ст. 121-126,133, 135 СК України.

Крім того, згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Враховуючи вищенаведене, наявні в матеріалах справи докази, на те, що від встановлення факту народження дитини залежить виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 особистих немайнових прав, а також відновлення її права як матері дитини щодо реєстрації її народження, тому суд вважає за необхідне встановити факт народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, незаміжня, дитини жіночої статі ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьку.

Таким чином, рішення суду про встановлення факту народження дитини є підставою для проведення державної реєстрації акта про народження за відсутності відповідного документа закладу охорони здоров`я.

Разом з тим, питання щодо походження дитини від батьків та надання дитині прізвища, ім`я та по батькові при розгляді справ даної категорії до компетенції суду не входить, а є компетенцією органів реєстрації актів цивільного стану при виконанні судового рішення.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Так, відповідно до ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Враховуючи наведене, керуючись Сімейним кодексом України, ст.ст.10, 11, 60, 197, 213, 215, 315, 317 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву адвоката Білозьорова Олексія Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), задовольнити частково.

Встановити факт народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьку дитини жіночої статі.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Н.В. Хараджа