Провадження № 2/219/959/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді - Рибкіної Н.М.,

за участю секретаря - Бібік Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

21.12.2020 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області звернулася з позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Зазначає, що після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку і земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка звернулася до нотаріуса, який повідомив їй, що померла ОСОБА_4 залишила заповіт на її ім`я, тому позивачка вважала, що зможе оформити спадщину у будь-який час, так як у той час у неї не було грошових коштів для оформлення спадщини. Весь час позивачка відкрито користувалася жилим будинком і земельною ділянкою, сплачувала комунальні послуги, доглядала за будинком та земельною ділянкою. На даний час позивачка бажає спадкове майно подарувати своєму синові, звернулася до нотаріуса, але він їй повідомив, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Відповідач по справі ОСОБА_3 є рідним братом позивачки, за оформленням спадщини не звертався. Так як спадщина до теперішнього часу нею не прийнята, просить суд визначити додатковий строк для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Представник позивача ОСОБА_1 та позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, однак представник надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов повністю.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про те, що позов визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Артемівську ( м.Бахмуті) Донецької області померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 878 ( а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається із жилого будинку номер АДРЕСА_1 і земельної ділянки, розташованій за цією ж адресою, розміром 0,1078 га, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ІІ- ДН № 107179, виданого 18.10.2001 року Артемівською міською радою ( а.с. 14-18).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а.с.7)

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а.с.11).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу ОСОБА_4 11.12.1990 року розірвано шлюб з ОСОБА_5 у відділі РАЦС по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського МРУЮ у Донецькій області ( а.с. 13).

Згідно з відповіддю Першої бахмутської державної нотаріальної контори №116/01-16 від 27.01.2021 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 63322949 від 27.01.2021 року, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не відкривалась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, ( а.с.58-59).

Таким чином на теперішній час позивачка ОСОБА_2 позбавлена права на спадщину та в поза судовому порядку не має можливості вирішити це питання.

Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка не мала змоги належним чином, своєчасно, протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в зв`язку життєвими обставинами, а тому просить визнати вказані обставини поважними, та визначити додатковий строк для прийняття спадщини, протягом трьох місяців.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Дана позиція узгоджується з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року м. Київ, справа № 681/203/17-ц провадження № 61-26164св18.

Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах: «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, що зачіпають майнові інтереси.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі «Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний у практиці Європейського суду з прав людини, отримане (хоча і не оформлене належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки позивач втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця, і втрата спадкового майна будуть для нього занадто надмірним тягарем, і при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи.

Суд враховує також роз`яснення, які містяться в п. 24 ППВСУ від 30.05.2008 № 7, згідно з якими поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій; зібрані у справі докази, їх належна оцінка заслуговують на увагу, являються доведеними, та вказують на наявність підстав для задоволення позову про визначення додаткового строку на прийняття спадщини та вважає за можливе ОСОБА_2 визначити додатковий строк - три місяці, який буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. 1258, 1261, 1268, 1272 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , - три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Н.М. Рибкіна

22.02.2021