Єдиний унікальний номер 317/2454/20
Провадження № 2/317/90/2021

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

за участі:

секретаря судового засідання Борисенко Д.Р.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить зменшити розмір аліментів, які він сплачує на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 16.03.2009 на утримання дитини, ОСОБА_4 , з 1/4 до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.07.2016.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 16.03.2009 з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина, ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до повноліття дитини. Вважає, що на даний час він не може сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки змінився його сімейний та майновий стан. 15.07.2016 він звільнений з роботи та до цього часу не може офіційно працевлаштуватись. Працює періодично, не має постійного заробітку. ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього народилась друга дитина, ОСОБА_5 , яку він утримує. З 15.07.2016 він не має можливості сплачувати аліменти на сина у розмірі 1/4 частини від середнього заробітку по місцевості в якій він проживає, у зв`язку з чим у нього постійно виникає заборгованість по сплаті аліментів. Просить урахувати, що крім сина він має доньку, відносно якої він також має обов`язок щодо утримання, а також те, що з 15.07.2016 він не має постійної роботи та доходу, його заробітки є періодичними.

Відповідачкою ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву у якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог. Посилається на те, що у шлюбі з ОСОБА_3 вона перебувала з 17.09.2005. Їх син, ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між ними розірваний рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 16.03.2009. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області з ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання сина, ОСОБА_4 , щомісячно в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.01.2009 і до досягнення повноліття. Син постійно проживає з нею. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, адже, з його слів, проживає в Польщі в м. Варшаві, де працює по теперішній час, у зв`язку з чим у нього є можливість у спілкуванні та баченні з сином лише кілька днів один раз на рік, або один раз на два роки. Дитина навчається у 9 класі Запорізької загальноосвітньої школи. Для необхідного отримання знань у школі та повноцінного навчання з метою отримання середньої освіти нею щорічно витрачаються кошти на необхідні шкільні приналежності, одяг, взуття, а також нею оплачується проїзд до школи та шкільні обіди. Крім цього, у зв`язку з переходом учнів на дистанційне навчання, нею був придбаний мобільний телефон з необхідними технічними можливостями для дистанційного навчання. У 2021 році син закінчує 9 клас, у зв`язку з чим виникають додаткові потреби для вступу до навчального закладу з метою отримання загальної освіти. ОСОБА_4 достатньо часто хворіє, у зв`язку з чим велика сума коштів витрачається на ліки та систематичне оздоровлення. Син дорослішає, і це вимагає значних вкладень у його розвиток та утримання. Син відвідує спортивний клуб «СКІФ-ФАЙТ», де займається у секції УШУ-САНЬДА починаючи з 2012 року і по сьогоднішній день. Заняття в клубі, а також екіпіровку для занять вона придбала за особисті кошти. Також син приймає участь у міських, обласних та всеукраїнських турнірах, поїздки на які потребують вкладень грошових коштів. Кошти витрачаються на оплату комунальних послуг за житло, на придбання меблів та ремонту кімнати, в якій мешкає син. З 01.09.2020 вона перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, яка є єдиним її з сином доходом. Нарахованої суми пенсії ледь вистачає на потреби нормальної життєдіяльності. Аліменти на сина, що стягуються з ОСОБА_3 , є складовою вказаних вище витрат. ОСОБА_3 своїм позовом намагається погіршити матеріальне становище дитини, що відбувається проти її інтересів, безпідставно. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження погіршення матеріального становища, навпаки його доходи зросли. На теперішній час він працює за кордоном, про що свідчать матеріали виконавчого провадження. Позивачем не надано підтвердження зміни сімейного становища, а лише надано свідоцтво про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить тільки про те, що він є батьком ще однієї дитини. Відомостей про те, що позивач проживає разом з донькою, не надано.

Представником позивача, адвокатом Вороновою-Живецкою Н.В., 13.11.2020 до суду подано відповідь на відзив у якій вона просить позов задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що на підтвердження зміни сімейного стану та наявності у позивача інших утриманців надано копію свідоцтва про народження дитини, а відсутність рішень суду про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 та дружини ОСОБА_6 свідчить про те, що він виконує свої обов`язки по утриманню доньки. Крім того, донька та дружина позивача внаслідок стану здоров`я потребують лікування, що також потребує додаткових витрат. Батьки позивача досягли пенсійного віку. Стан здоров`я матері значно погіршився, її лікування потребує значних фінансових затрат. Позивач з 15.07.2016 звільнений з роботи та з цього часу не має офіційного працевлаштування, має мінливі, нерегулярні підробітки. З часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів від 16.03.2009 його матеріальний стан погіршився. Вважає факт наявності заборгованості по аліментам таким, що свідчить про тяжке матеріальне становище позивача. Посилання на те, що позивач постійно працює у м. Варшаві є безпідставним та таким, що не підтверджується жодними доказами. Надані відповідачкою довідки про стан здоров`я дитини жодним чином не підтверджують наявності будь-яких захворювань, які потребують постійного лікування, не стосуються позовних вимог та не можуть впливати на розмір аліментів. Посилання відповідачки на вік дитини, як на підставу збільшеного розміру аліментів, не є підставою для такого збільшення. Вихід на пенсію є правом та особистим рішенням ОСОБА_2 . Вихід на пенсію не позбавляє її можливості працювати, оскільки за віком вона є працездатною.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача, адвокат Воронова-Живецка Н.В., у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Зазначила, що у позивача змінився матеріальний та сімейний стан. Його батьки досягли пенсійного віку. Матір позивача хворіє, потребує операції. Позивач не має офіційного працевлаштування, постійного заробітку. У 2016 році він звільнився за власним бажанням. Чи звертався він до центру зайнятості вона не знає. У нього є сестра, яка також піклується про батьків. Мати другої дитини працює вихователем у дитячому садку, отримує мінімальну заробітну плату. З якого часу позивач перестав мати можливість платити аліменти їй складно сказати. Наскільки їй відомо заборгованості за аліментами позивач не має. Документально підтвердженого доходу він не має. Рівень доходів позивача вона не знає. Щодо необхідності зменшення розміру аліментів саме з 15.07.2016 представник позивача зазначила, що це позиція позивача. Саме з цієї дати він не працює. Позивач за кордоном працює на некваліфікованих роботах. Його джерело доходу це мінливі заробітки за межами території України.

До суду з`явилась відповідачка ОСОБА_2 , яка просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначила, що наразі позивач не має заборгованості за аліментами. На теперішній час вона працевлаштована, але заробітної плати ще не отримувала.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона працює у Дошкільному навчальному закладі № 270 Запорізької міської ради. Позивач ОСОБА_3 її чоловік. Їм стало складно фінансово після народження спільної дитини. ОСОБА_7 довелось змінити місце роботи. Вони з ОСОБА_7 проживають разом, він бере участь у виховання доньки ОСОБА_8 . Квартира в якій вони проживають придбана у шлюбі, але за її особисті кошти, тому вона належить їй. У ОСОБА_7 квартир, будинків чи автомобілів немає. Робочої візи у ОСОБА_7 немає. Він виїжджає за кордон на три місяці приблизно два рази на рік. Скільки коштів заробляє ОСОБА_7 вона не скаже. Заборгованості за аліментами він не має. За домовленістю між ними ОСОБА_7 допомагає сину ОСОБА_9 , батькам. Їх дитина часто хворіє простудними захворюваннями. ОСОБА_7 купує продукти. Дитина навчається у музичній школі, він оплачує. Перший раз коли він їздив до Польщі, то не вдалось заробити. Сестра, ОСОБА_10 , допомогла повернутись додому. Одного разу він потрапив на нечесного роботодавця, йому заплатили не у повному обсязі. Квитки на проїзд за кордон були куплені сестрою ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_7 в Україні, то він тут шукає роботу. Батькам допомагає продуктами, ліками. Про розмір пенсії батьків ОСОБА_7 вона не питала. Фінансово їм важко, вона змушена працювати на 1,5 ставки. У 2016 році ОСОБА_7 звільнився з роботи, оскільки йому було важко, почались проблеми зі здоров`ям. Також її не влаштовувало, що його постійно не було вдома. Вони вирішили, що робота йому не підходить. Це не той заробіток, який би влаштував їх обох. Вона має хронічне захворювання. ОСОБА_7 працює у Польщі не офіційно. Батькам ОСОБА_7 допомагає фінансово коли є змога. Не пам`ятає чи була заборгованість за аліментами, коли у 2020 році вони відпочивали на морі. Не знає які доходи були в їх сім`ї у 2020 році. Бабуся завжди дає ОСОБА_9 гроші. На перше вересня вони купили ОСОБА_9 портфель та канцелярію. 5-6 разів на рік батько забирає ОСОБА_9 . У неї є лише батько, він пенсіонер. Він переніс дві операції. Його пенсія 2500,00 грн. У батьків ОСОБА_7 є будинок та непрацюючий автомобіль. Мати ОСОБА_7 не працює. Чи працює батько вона не знає. На місяць вони витрачають приблизно сім, сім з половиною тисяч гривень. Інших доходів крім її зарплати та доходу ОСОБА_7 вони не мають. Кошти на заборгованість за аліментами ОСОБА_7 заробив за декілька поїздок. Не знає чому він збирав гроші, а не сплатив аліменти одразу. Коли ОСОБА_7 приїжджає, то не говорить скільки грошей привіз. У 2020 році за відпочинок платила вона та сестра ОСОБА_11 . Номер де вони проживали та харчування ОСОБА_9 оплачували вони з ОСОБА_12 . Харчування ОСОБА_7 також оплачували вони, оскільки у ОСОБА_7 на той час не було грошей, оскільки вони сплатили борги. Чоловікові не вистачає грошей на адекватне життя та існування. Їх дитина ОСОБА_8 ходить до школи, забезпечена усім мінімально. Рівень забезпечення дітей, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на її думку рівний. ОСОБА_7 приймає майже однакову участь в утриманні дітей. ОСОБА_7 заробляє зараз не менше ніж на минулій роботі. На питання представника позивача свідок повідомила, що рівень доходів ОСОБА_2 їй не відомий. Сума аліментів складає до 3000,00 грн. ОСОБА_13 до 3000,00 грн. не витрачає, музичного інструмента у неї немає вдома, комп`ютера також немає.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначила, що позивач є її братом. З братом відносини дуже добрі. Вона б хотіла, щоб зменшили аліменти, оскільки у брата є інша сім`я. Коли брат вперше поїхав до Польщі, то дорогу йому оплатила вона. В хостелі ліжко оплачувала вона. Поїздка була невдалою. Другий раз він поїхав до Польщі чистив цибулю. Вона знову давала йому гроші на дорогу та на перший місяць проживання. Також він брав 600 злотих у хлопця, які вона віддавала. Їм заплатили лише за перший тиждень. Він знову нічого не заробив. Потім він їздив до Варшави на будову. У подальшому, коли він знову поїхав, то йому вдалось заробити і він сплатив заборгованість за аліментами. У них дуже хвора матір. Мати і батько пенсіонери, живуть на мінімальну пенсію. Матері потрібна операція, але на неї немає коштів. І вона і бабуся давали ОСОБА_9 гроші по 500, 1000 грн. Також ОСОБА_9 купляли портфель, возили на море в Генічеськ в серпні 2020 року. ОСОБА_7 бере участь у вихованні сина, наскільки часто не знає. Брат звільнився, оскільки багато часу був на роботі, мало був вдома у сім`ї. Коли вона працювала у Польщі, то давала ОСОБА_7 гроші, також давала у борг. Вона допомагала сплачувати йому аліменти. ОСОБА_8 , донька ОСОБА_7 , хворіє простудними захворюваннями, наскільки часто не знає. У дружини ОСОБА_7 падає зір, потрібно робити операцію, а коштів немає. З часу розлучення із відповідачкою у ОСОБА_7 не з`явилось нерухомого майна або автомобіля. У брата вища освіта, до центру зайнятості він не звертався. До ОСОБА_14 їздить на два місяці. Зараз він у Польщі, виїхав у лютому 2021 року, щоб заробити кошти. Не знає чи працевлаштований він зараз. Розміру його доходів вона не знає. На прохання ОСОБА_7 у 2020 році вона платила аліменти на ОСОБА_9 в різні місяці по 5000 грн. Коли він востаннє давав гроші батькам не знає. Яка віза у ОСОБА_7 не знає. Не знає чи був він працевлаштований офіційно за кордоном.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачку, допитавши свідків та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 19.08.2020 Шевченківським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 16.03.2009 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 16.03.2009 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.01.2009 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 22.09.2011 відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 .

За змістом повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 28.07.2020, ОСОБА_3 внесено до Єдиного реєстру боржників, оскільки станом на 28.07.2020 він має заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.09.2016 по 28.07.2020 у розмірі 32647,75 грн.

Постановами державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.07.2020 ОСОБА_3 до погашення заборгованості встановлено обмеження у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування зброєю, у праві полювання.

27.08.2020 ОСОБА_3 звернувся до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про скасування постанов від 28.07.2020 у зв`язку з повним погашенням заборгованості за аліментами.

Факт погашення заборгованості підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 18.08.2020 на суму 30450,00 грн., з яких 450,00 грн. плата за переказ.

Постановою державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02.09.2020 скасовано заходи примусового виконання, ОСОБА_3 виключено з Єдиного реєстру боржників.

За змістом розрахунку заборгованості від 01.09.2020 станом на вересень 2020 року ОСОБА_3 не мав заборгованості за аліментами.

Доказів того, що позивач ОСОБА_3 наразі має заборгованість зі сплати аліментів, матеріали справи не містять.

Відповідно до довідки № 5545 від 21.10.2020, виданої виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 12.10.2013 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_3 та ОСОБА_15 (нині ОСОБА_6 ) знаходяться у шлюбі з 12.10.2013.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 18.03.2014 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

З наявної у справі копії трудової книжки ОСОБА_3 видно, що з 15.07.2016 позивач офіційно не працевлаштований.

До звільнення він проходив службу у Державній кримінально-виконавчій службі України безперервно 4 роки 11 місяців 19 днів.

Відповідачка ОСОБА_2 за відомостями, які містяться в її трудовій книжці, з 31.08.2020 звільнена зі служби у поліції.

За змістом довідки № 312/02.21-20 від 21.10.2020, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ОСОБА_2 перебуває на обліку у вказаній установі і з 01.09.2020 отримує пенсію за вислугу років. Сума пенсії за вересень та жовтень 2020 року загалом склала 8409,60 грн.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України обидва батьки мають рівні обов`язки щодо утримання неповнолітніх дітей, та згідно зі ст.ст. 180-183 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів може бути визначений у частці від доходу платника, з урахуванням всіх істотних обставин.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 1 статті 192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з пояснень представника позивача, показань свідків, сім`я позивача складається з трьох осіб позивача ОСОБА_3 , його дружини та малолітньої дитини 2014 р.н.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 06.12.1979, батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

ОСОБА_17 є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим Пенсійним фондом України.

ОСОБА_16 також є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_6 , виданим Пенсійним фондом України.

За змістом медичних документів, що містяться у матеріалах справи, ОСОБА_17 рекомендовано оперативне та інше лікування.

За змістом медичних документів, що містяться у матеріалах справи, ОСОБА_6 поставлені певні діагнози, надані певні рекомендації.

Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» № 1611/08-09 від 23.11.2020 ОСОБА_5 перебуває під наглядом педіатричної служби з вересня 2016 року по теперішній час. Дитина часто переносить респіраторні захворювання верхніх дихальних шляхів, з приводу чого перебуває на обліку у лікаря-педіатра. За станом здоров`я дівчинка потребує санаторно-курортного лікування за профілем.

Згідно відомостей, які містяться у відповіді Державної прикордонної служби України на запит № 89190644 від 28.10.2020, ОСОБА_3 з 2016 року неодноразово перетинав кордон, виїжджаючи з України та повертаючись до України. Так, у 2020 році позивач 26.01.2020 в`їхав до України після чого двічі знову виїжджав.

Як за твердженням представника позивача, так і за твердженням свідків, позивач виїжджає за кордон виключно з метою працевлаштування. Відомостей про те, що позивач постійно чи періодично офіційно був працевлаштований за кордоном матеріали справи не містять. Також матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували розмір доходів позивача з 15.07.2016, тобто після звільнення зі служби у Кримінально-виконавчій службі України.

А ні представник позивача, а ні допитані у судовому засіданні свідки відомостей про дійсний розмір доходів позивача на теперішній час суду не надали.

Відсутність відомостей про нинішній розмір доходів позивача, небажання їх надати до суду, дозволяє суду зробити висновок, що ОСОБА_3 не доведено погіршення матеріального стану та неможливість сплачувати аліменти у розмірі, визначеному рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 16.03.2009.

Незважаючи на те, що сімейний стан позивача дійсно змінився, оскільки у нього народилась друга дитина та, відповідно, виникли зобов`язання щодо її утримання, на теперішній час ці обставини, на переконання суду, не мають вкрай суттєвого значення, оскільки суттєво не впливають на можливість відповідача сплачувати аліменти в раніше визначеному розмірі. Про це свідчить й те, що за позивач не має заборгованості з аліментних платежів на час розгляду справи. Після виникнення перепони у виїзді за кордон, позивач вже наступного місяця знайшов можливість сплатити в рахунок сплати аліментів суму у розмірі 30000,00 грн.

Також підлягають урахуванню й показання свідка ОСОБА_6 , яка вказала, що їх спільна з ОСОБА_3 дитина ОСОБА_5 , усім мінімально забезпечена. Рівень забезпечення дітей, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , рівний. ОСОБА_7 приймає майже однакову участь в утриманні дітей.

Як зазначила у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , позивач заробляє коштів зараз не менше ніж на минулій роботі.

Суд не може не врахувати, що на момент звільнення з роботи у 2016 році позивач вже був одружений із ОСОБА_6 та мав малолітню доньку ОСОБА_8 . За таких обставин у суду немає підстав вважати, що з моменту звільнення та до моменту звернення до суду у позивача погіршилось матеріальне становище.

Посилання позивача у позові та представника позивача у судовому засіданні на те, що батьки ОСОБА_3 потребують піклування має суто формальний характер. Доказового підтвердження, що позивач у певний час фінансово почав утримувати батьків, утримує їх зараз, і це перешкоджає сплаті аліментів на дитину, у матеріалах справи немає. Більше того, за твердженням обох допитаних у судовому засіданні свідків саме матір позивача давала гроші ОСОБА_9 , що було б неможливим, якщо б вона сама потребувала піклування.

Зменшення розміру аліментів за періоди, що передували зверненню до суду, як про це просить позивач у позові, не передбачено діючим законодавством.

Той факт, що позивач наразі сплачує аліменти виходячи з середнього заробітку по місцевості, не має визначального значення. Позивач має можливість працевлаштуватись офіційно і сплачувати аліменти із дійсного розміру отримуваної заробітної плати. Відомостей про наміри позивача офіційно працевлаштуватись, про звернення позивача до органів Державної служби зайнятості України з метою працевлаштування, матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає за необхідне залишити незмінним розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 16.03.2009.

Визначений розмір аліментів відповідає нинішнім потребам дитини, критеріям виваженості, розумності та справедливості. Матеріали справи не містять доказів того, що визначений розмір аліментів не відповідає можливостям позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-264, 265-267 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) про зменшення розміру аліментів відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2021 року.

Суддя Д.І. Сакоян