Справа № 263/8971/21
Провадження № 2/263/2181/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 вересня 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в свої інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 04 листопада 1978 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла.

За життя ОСОБА_8 користувалася житлом - двокімнатною квартирою АДРЕСА_2 , яка надана їй на підставі посвідчення № НОМЕР_1 на право заняття службової житлової площі від 09 лютого 1983 року № 7, виданого Виконавчим комітетом Ждановської міської Ради народних депутатів. У вказаній квартирі також проживали та були зареєстровані члени родини ОСОБА_8 . Після смерті ОСОБА_8 у її спадкоємців, зокрема, у позивача ОСОБА_1 виникла необхідність у належному оформленні права користування на вказане житло (зміні наймача вказаної квартири), а також у подальшій приватизації вказаного житла. На теперішній час у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 (чоловік померлої наймача квартири ОСОБА_8 ), ОСОБА_6 (донька позивача та ОСОБА_8 ), ОСОБА_4 (син позивача та ОСОБА_8 ), ОСОБА_9 (донька позивача та ОСОБА_8 ), ОСОБА_7 (онук позивача та ОСОБА_8 ); ОСОБА_5 (онук позивача та ОСОБА_8 ), ОСОБА_2 (колишній співмешканець ОСОБА_6 ). Відповідач ОСОБА_2 у серпні 2013 року припинив стосунки із ОСОБА_6 , забрав усі свої речі та добровільно покинув вказану квартиру та з того часу у вказаному житлі він жодного разу не з`явився, будь-якого інтересу до квартири не проявляв. За інформацією, якою володіє позивач, на теперішній час відповідач проживає за кордоном, де знаходиться на заробітках. Факт непроживання відповідача у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з серпня 2013 року підтверджується актом від 15 червня 2021 року, складеним Головою правління ОСББ «Веселка - 127А» Ташкіновим О.Б. На теперішній час зв`язок із відповідачем у позивача та інших учасників справи втрачений, що зумовлює неможливість вирішення питання зняття відповідача з реєстрації у позасудовому порядку. На підставі ч. 2 ст. 166 ЖК УРСР позивач наділений правом на звернення до суду із вказаним позовом. Посилаючись на вказані обставини, керуючись ст. ст. 71, 72, 166 ЖК Української РСР, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 вересня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Від представника позивача адвоката Басівського В.О. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, в якій він не заперечував проти заочного вирішення справи, підтримав позовні вимоги та не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача.

Треті особи: ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , які діють у своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей, які зареєстровані в указаній квартирі, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначили, що позовна заява підлягає задоволенню та підтвердили обставини, викладені у позові.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

09 лютого 1983 року Виконавчим комітетом Ждановської міської Ради народних депутатів видано посвідчення № 7 на ім`я ОСОБА_8 , працюючої у відділенні зв`язку на посаді поштаря, про надання їй службового приміщення - двокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Зі звороту указаного посвідчення указано, що разом із ОСОБА_8 проживають: ОСОБА_6 (донька), ОСОБА_1 (чоловік).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складений актовий запис № 207.

Відповідно до довідки від 27 травня 2021 року, виданої Управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ; ОСОБА_5 , ОСОБА_2

ОСОБА_11 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 25 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 09 жовтня 2015 року, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_12 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Кальміуським районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 27 липня 2018 року, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_13 .

З акта про фактичне проживання, складеного ОСББ «Веселка - 127А» 15 червня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації не проживає із серпня 2013 року, адреса його фактичного проживання ОСББ «Веселка - 127А» не відома, про що свідчать сусіди: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Оцінка доказів.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

У суду відсутні мотиви, які є підставою для відхилення цих доказів.

Враховуючи наведене, досліджуючи представлені суду докази, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог, а саме, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважної причини більше 6 місяців.

Щодо правових підстав для вирішення заявленого спору по суті.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається із позовної заяви та доданих документів, позивач з 1983 року постійно проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за згодою наймача указаної квартири ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також позивач зареєстрований в указаній квартирі.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЖК Української РСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

У зв`язку з чим, необхідно дійти висновку про те, що позивач, як член сім`ї наймача квартири, яка померла, наділений правом на звернення до суду з указаним позовом.

Враховуючи, що квартира відноситься до комунального житлового фонду, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ст. ст. 71, 72 ЖК Української РСР.

Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад 6 місяців, зокрема, з підстав, передбачених статтею 71 ЖК Української РСР.

Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР у судовому порядку.

Аналіз застосованої норми житлового законодавства та Конституції України показує, що ч. 3 ст. 47 Конституції України допускає можливість примусового позбавлення житла на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 71 ЖК УРСР передбачає, що наймачі можуть позбавлятися прав на користування житловими приміщеннями без надання інших жилих приміщень, коли вони зазначений строк не проживають у цьому приміщенні.

Із установлених судом матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає в указаній квартирі більше 8 років, указана квартира передана у найм у встановленому законом порядку дружині позивача, яка померла, квартира перебуває у комунальній власності, матеріали справи не містять будь-яких доказів, що б вказували на збереження за відповідачем житлових приміщень внаслідок його тимчасової відсутності, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання ОСОБА_16 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Разом із тим, представник позивача у своїй заяві зазначив, що не наполягає на стягненні з відповідача сплаченого судового збору, тому суд не стягує такий із відповідача.

Керуючись ст. ст. 64, 71, 72, 106 ЖК Української РСР, ст. ст. 5. 12, 13, 141, 206, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в свої інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити .

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складений 15 вересня 2021 року.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Музика