ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8779/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Комаревцевої Л.В.

з секретарем Гаврилюк О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Мизиненко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа: Національний банк України про захист прав споживача шляхом зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа: Національний банк України про захист прав споживача шляхом зобов`язання вчинити дії.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13 липня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до Банку з відповідною заявою про реструктуризацію за процедурою, передбаченою Законом України № 1381-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті".

У відповідь на зазначену вище заяву, Відповідач направив Позивачу лист з відмовою у проведенні реструктуризації зобов`язань за процедурою, передбаченою Законом України № 1381-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті".

Оскільки Позивач вважає відмову Відповідача про проведення реструктуризації незаконною, був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив захистити його права, як споживача, шляхом визнання неправомірною відмову у проведенні реструктуризації відповідно до Закону України № 1381-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті", зобов`язати вчинити дії, а саме провести реструктуризацію відповідно до Закону України № 1381-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" , визнати заборгованість за Кредитним договором яка належить реструктуризації у сумі 174 957,50 грн., затвердити план реструктуризації відповідно до Закону України № 1381-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" за Кредитним договором № 09в-п/2005, укладеним 28 грудня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Мегабанк» та ОСОБА_2 , покласти судові витрати Відповідача.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.09.2021 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

07.10.2021 відповідачем надано відзив на позову у якому позовні вимоги не визнаються з огляду на наступне. Відповідач вказує, що відсутні жодні підстави для проведення реструктуризації у порядку та на умовах, передбачених Законом України № 1381-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті", відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Від представника третьої особи - Національного банку України надійшли пояснення, з урахуванням яких Національний банк України просить суд вирішити спір у даній справі при повному з`ясуванні обставин і перевірці їх доказами.

Позивачем отримано відзив на позовну заяву надісланий від Відповідачем та направлено відповідь на відзив.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

15.12.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, оскільки представник перебуває за межами міста Києва та не має можливості прибути в судове засідання за адресою суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2021 заяву задоволено, призначено проведення судового засідання в режимі відео конференції по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа: Національний банк України про захист прав споживача шляхом зобов`язання вчинити дії 20 грудня 2021 року о 12 год. 00 хв.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов з викладених підстав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, зважаючи на обставини викладені у відзиві та поясненнях, наданих в судовому засіданні.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 грудня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Мегабанк» (далі- «Відповідач», «Банк», «Кредитор») та ОСОБА_2 (далі- «Позивач», «Позичальник») було укладено Кредитний договір № 09в-п/2005, у відповідності до умов якого Відповідач надав Позивачу грошові кошти у розмірі 68 000,00 дол. США (шістдесят вісім тисяч доларів США 00 центів) на придбання квартири з процентною ставкою 14,6% річних на строк з 28.12.2005 по 27.12.2020.

У якості забезпечення виконання Позичальником, у відповідності до Іпотечного договору від 28 грудня 2005 року Позичальник надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальної площею 57,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

У квітні 2015 року ПАТ «Мегабанк» звернувся до Позивача з Письмовою вимогою, відповідно до якої сума боргу за Кредитним договором становить 31 611,06 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом - 27 868,73 дол. США, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 3 742,33 долара США, що піддержується Копією вимоги №10-276 від 23.04.2015 щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 09в-п/2005 від 28.12.2005 та Повідомлення №10-277 від 23.04.2015 про порушення умов кредитного договору № 09в-п/2005 від 28.12.2005.

13 липня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до Банку з відповідною заявою про реструктуризацію за процедурою, передбаченою Законом України № 1381-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті", що підтверджується описом поштових відправлень з зазначенням документів, наданих ОСОБА_2 разом з заявою про проведення реструктуризації.

У відповідь на зазначену вище заяву, АТ «Мегабанк» направив Позивачу лист за вих. №142-6786 від 28.07.2021. 04 серпня 2021 року Позивач отримав зазначений лист, яким у реструктуризації за Законом України № 1381-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті", ОСОБА_2 - відмовлено.

Підставою для відмови у проведенні реструктуризації Відповідачем зазначено, що оскільки підпунктом 1 п. 7 Закону № 1381-ІХ законодавець передбачив критерій для обов`язкової реструктуризації - наявність станом на 23.04.2021 будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився), а пунктом 1.1. Договору кредиту сторони погодили строк сплати платежів згідно графіку за Договором кредиту - до 27 грудня 2020 року, строк сплати грошового зобов`язання за Договором кредиту закінчився 27 грудня 2020 року. Зазначив, що у АТ «МЕГАБАНК» відсутні підстави для проведення реструктуризації у порядку на умовах, передбачених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-ІХ від ІЗ квітня 2021 року.

У листі Відповідач вказав, що строк (термін) виконання зобов`язання (до 27.12.2020) відмінний від строку дії Договору кредиту та відповідно до п. 8.2 погоджений сторонами - до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань та заборгованість станом на 26.07.2021 складає 53 266,23 дол. США (П`ятдесят три тисячі двісті шістдесят шість доларів США 23 центи), із яких: прострочена заборгованість за Кредитом 27 868,73 дол. США , прострочена заборгованість за Процентами - 25 397,50 дол. США та штрафи в розмірі 357 053,42 грн. (триста п`ятдесят сім тисяч п`ятдесят три гривні 42 коп.).

Суд вважає важливими доводи відповідача, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного.

23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України № 1381-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті".

У ч.2 глави І цього Закону зазначено: «У розділі IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 1, ст. 2 із наступними змінами): 1) пункт 2 викласти в такій редакції: "2. Дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, та пункту 7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям"; 2) доповнити пунктом 7 такого змісту: "7. Зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: 1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; 2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), … а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів… Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя …, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна …; у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно …; 3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:

… у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі; … 4) у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Щодо обґрунтування суми боргу за вимогою банку від 2015 року (сума, яка підлягає реструктуризації за законом) слід вказати на наступне.

Відповідно Постанови Великої Палати Верховного Суду по справі № 202/4494/16-ц, зазначено: Керуючись однією з аксіом цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", що означає: "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права", Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 26 листопада 2014 року (справа N 6-75цс14), від 03 лютого 2016 року (справа N 6-2017цс15) та від 06 липня 2016 року (справа N 6-1199цс16)…..

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Також, Велика Палата Верховного Суду, по справі № 444/9519/12 (Провадження № 14-10цс18) у складі: судді-доповідача - Гудими Д.А., суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г., розглянула справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі також - позивач) до ОСОБА_3 (далі також - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором постановила:

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що «… строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі».

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Таким чином, позиція Великої Палати Верховного Суду беззаперечно свідчить про неможливість нарахування та стягнення додаткових процентів та штрафних санкцій у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Судом встановлено та не спростовано Відповідачем, що у Позивача станом на дату направлення заяви про реструктуризацію існували невиконані грошові зобов`язання перед відповідачем, непогашена заборгованість за зобов`язаннями, станом на 01.01.2014 у позивача відсутня, як і відсутня прострочена заборгованість за грошовими зобов`язаннями, предметом іпотеки є квартира, загальною площею 57,9 кв. м., що відповідає п.2 ч. 7 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування».

Позивачем до заяви про реструктуризацію долучено усі визначені ч. 7 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування» документи.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні реструктуризації є протиправними, тому за заявленим способом захисту підлягають поновленню права позивач шляхом визнання неправомірною відмови у проведенні реструктуризації відповідно до Закону України № 1381-IX "Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» та зобов`язання вчинити дії, а саме провести реструктуризацію відповідно до Закону України № 1381-IX "Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті».

Щодо вимоги про визнання заборгованості у сумі 174957,50 грн., затвердження плану реструктуризації слід вказати на наступне. Визначаючи розмір боргу, який підлягає реструктуризації позивач посилається на вимогу Банку № 10-276 від 23.04.2015.

Поряд із цим, суд позбавлений права перевірити розмір заборгованості, оскільки наявність письмової вимоги не є обставиною, яка є безумовною для підтвердження розміру боргу. В тому числі судом враховано, що АТ «Мегабанк» подано позов до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Як зазначили представники сторін в судовому засіданні, у задоволенні позовних вимог суд відмовив, рішення не набрало законної сили, натомість сума боргу за договором є значно більшою, ніж та, яка заявлена у реструктуризації. Окрім того, питання щодо затвердження плану реструктуризації належить до повноважень Банку, який зобов`язано провести реструктуризацію відповідно до Закону України № 1381-IX "Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті».

Відтак, зважаючи на наведені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог в частині вимоги про визнання заборгованості у сумі 174957,50 грн., затвердження плану реструктуризації.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позові вимоги за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа: Національний банк України про захист прав споживача шляхом зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Акціонерного товариства «Мегабанк» ОСОБА_2 у проведенні реструктуризації відповідно до Закону України № 1381-IX "Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті».

Зобов`язати Акціонерне товариство «Мегабанк», вчинити дії, а саме провести реструктуризацію ОСОБА_2 відповідно до Закону України № 1381-IX "Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті».

Стягнути з Акціонерне товариство «Мегабанк» на користь держави судовий збір в розмірі 1816 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії.

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2021

Суддя: Комаревцева Л.В.