Провадження № 6/638/282/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Куценко К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду міста Харкова подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Пархоменко Наталії Вікторівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, -

встановив:

Старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Пархоменко Наталія Вікторівна звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на нього за виконавчими листами №638/18319/18, 638/10070/19, 638/15532/19, виданими Дзержинським районним судом м.Харкова.

В обґрунтування подання зазначає, що на примусовому виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) перебуває зведене виконавче провадження №64474866: виконавче провадження № 59698993 від 02.08.2019 року з виконання виконавчого листа по справі № 638/18319/18, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 25.07.2019року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму основного боргу в розмірі 125 190,00 грн. 02.08.2019 року відкрито виконавче провадження . Виконавче провадження № 61501798 від 12.03.2020 року з виконання виконавчого листа по справі № 638/10070/19, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 27.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційні витрати на суми боргу у розмірі 20 699,28 грн. 3% річних у розмірі 6276,65 грн., судовий збір у сумі 768,40, а всього 27 744,33 грн. 12.03.2020 року відкрито виконавче провадження. Виконавче провадження № 59698941 від 02.08.2019 року з виконання виконавчого листа по справі № 638/18319/18, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 25.07.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1251.00 грн. 02.08.2019 року відкрито виконавче провадження. Виконавче провадження № 63784053 від 03.12.2020 року з виконання виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 31.08.2020 року по справі № 638/15532/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики від 01.04.2019 року в розмірі 76920,00 грн. 03.12.2020 року відкрито виконавче провадження. Виконавче провадження № 63784271 від 03.12.2020 року з виконання виконавчого листа по справі № 638/15532/19, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 31.08.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн. 03.12.2020 року відкрито виконавче провадження. Боржником ОСОБА_1 рішення суду про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самостійно не виконуються, на виклики до державного виконавця боржнику жодного разу не з?явився та має невиконані зобов?язання на території України та ухиляється від їх виконання, а отже є підстави тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, просив подання розглянути за відсутністю представника Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУМЮ (м. Харків).

Розглянувши подання, суд дійшов до висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) перебуває зведене виконавче провадження №64474866 з виконання виконавчих листів по справах:

-№638/18319/18, виданого 25.07.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму основного боргу в розмірі 125 190,00 грн;

-№638/10070/19, виданого 27.02.2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційні витрати на суми боргу у розмірі 20 699,28 грн. 3% річних у розмірі 6276,65 грн., судовий збір у сумі 768,40 а всього 27 744,33 грн.;

-№ 638/18319/18, виданого 25.07.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1251.00 грн.;

-№ 638/15532/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики від 01.04.2019 року в розмірі 76920,00 грн.;

-№638/15532/19, виданого 31.08.2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Повноваження суду щодо вирішення питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України визначені статтею 441 ЦПК України, відповідно до якої, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як випливає з аналізу наведених положень закону підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на боржника - фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов`язань.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності (ст.12 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести обставини, на які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Особливістю даної категорії справи є та обставина, що питання щодо обмежень у праві виїзду боржника за межі України вирішується без участі боржника, за участю державного (приватного) виконавця, який звертається з поданням, та на підставі тих доказів (матеріалів виконавчого провадження), які підтверджують обґрунтованість зазначених у поданні вимог.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Окрім іншого, фактично звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника коли державним виконавцем виконані вже всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження вказаного конституційного права громадянина.

В поданні державним виконавцем не обґрунтовано, в чому саме, є крайня необхідність, в розумінні ст. 2 "Свобода пересування" Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме погашенню боржником існуючого боргу.

Разом з тим, сам по собі факт наявності заборгованості не є тотожним поняттю «ухилення від виконання зобов`язань, покладених відповідним рішенням», відсутність якого унеможливлює застосування обмежень у реалізації громадянином гарантованого статтею 33 Конституції України права свободи пересування, вільний вибір місця проживання, права вільно залишати територію України.

Не піддаючи сумніву ту обставину, що державний виконавець дійсно вживав передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи з метою виконання виконавчих листів про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про недоведення державним виконавцем зазначеного у поданні доводу про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань за рішенням суду.

Надані державним виконавцем суду матеріали подання не свідчать про наявність підстав для його задоволення. Розмір суми заборгованості також не свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язання, а обмеження у праві виїзду за межі України зможе забезпечити ефективне виконання такого зобов`язання.

До того ж, доказів того, що ОСОБА_1 виїжджав за кордон після відкриття виконавчого провадження до суду не надано.

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом, як захід забезпечення виконання судового рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки не надано доказів щодо ухилення боржником від виконання судового рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, ст.33 Конституції України, пунктами 8, 15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Пархоменко Наталії Вікторівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк