Справа пр. № 2-о/756/772/21
У Х В А Л А

03 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа, - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в :

Заява ОСОБА_1 , заінтересована особа, - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Андрейчука Т.В. від 17 серпня 2021 року була залишена без руху відповідно до ст. 185 ЦПК України

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 3502 ЦПК України ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх онуків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подала до суду заяву про встановлення обмежувального припису, в якій просила суд видати обмежувальний припис про тимчасову заборону матері дітей ОСОБА_2 : перешкоджати процесу отримання ОСОБА_4 на її вимогу частини відповідних державних коштіву вигляді пенсії у зв`язку з втратою годувальника у результаті смерті батька дитини на власний розсуд ОСОБА_4 для додаткового перебування на освітніх та оздоровчих програмах; обмежування дітей у вільному і необмеженому спілкуванні з вільно обраним ними адвокатом; перешкоджати дітям проживати у баби і діда; перешкоджати дітям звертатись до медичних установ без особистої присутності їх матері за отриманням медичної допомоги та медичних довідок для забезпечення їх життєдіяльності.

Вимоги до змісту та форми заяви про видачу обмежувального припису визначені ст. 3504 ЦПК України.

Ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що законодавець вичерпно окреслив заходи тимчасового обмеження прав кривдника або обов`язки, які можуть бути покладені на нього обмежувальним приписом.

Заходи тимчасового обмеження прав кривдника або обов`язки, які можуть бути покладені на нього обмежувальним приписом, які просить суд застосувати у своїй заяві ОСОБА_1 не відповідають тим, які зазначені у ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Стамбульська конвенція, на яку покликається у своїй заяві ОСОБА_1 , не ратифікована Україною, а отже, не є частиною національного законодавства і застосуванню у спрвві не підлягає.

Таким чином, ОСОБА_1 слід було визначитись із заходами тимчасового обмеження прав кривдника, які слід вжити до кривдника, або обов`язками, які можуть бути покладені на нього обмежувальним приписом.

Аналіз приписів ст. ст. ст. 3502, ст. 3503 ЦПК України свідчить про те, що що учасниками справи про видачу обмежувального припису є заявник та заінтересовані особи.

Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції (ст. 3503 ЦПК України).

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає у якості третьої особи Службу у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, хоча цивільно-процесуальне законодавство не передбачає такого учасника у справах про видачу обмежувального припису.

Отже, ОСОБА_1 необхідно також було визначитись з колом учасників справи та їх процесуальним статусом.

Крім того, всі надані всі надані заявником копії письмових доказів (для суду та для заінтересованої особи) не засвідчені належним чином (відповідність кожної копії письмового доказу оригіналу має бути окремо підтверджена особистим підписом заявника із зазначенням її ініціалів та прізвища, а також дати такого засвідчення), заявником не зазначено про наявність у неї або іншої особи оригіналів поданих нею письмових доказів.

Таким чином, ОСОБА_1 слід було надати суду копії всіх письмових доказів (для суду та для заінтересованої особи), засвідчених належним чином.

Також заявником не додано до заяви підтвердження про те, що нею не подано іншої заяви (заяв) з цією ж заінтересованою особою з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Заявнику суддею був наданий строк на усунення недоліків до 19 серпня 2021 року, але не пізніше двох днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала про залишення заяви без руху надсилалась ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням за адресою, яку вона сама вказала у заяві: АДРЕСА_1 . Так, відповідно до інформації щодо відстеження пересилання поштових відправлень УДППЗ "Укрпошта" відправлення за номером 282 не було вручене адресату під час доставки 20 серпня 2021 року. Заяв про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження заявник суду не надавала.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Ст. 124 ЦПК України передбачає, що останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Поштове відправлення з ухвалою про залишення заяви без руху було повернуто відправнику у зв`язку з іншими причинами, що підтверджується інформацією щодо відстеження пересилання поштових відправлень УДППЗ "Укрпошта" пошти та свідчить про своєчасне надсилання Оболонським районним судом м. Києва на адресу заявника ухвали про залишення заяви без руху від 17 серпня 2021 року.

Верховний суд України у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, у своїй постанові від 22 липня 2021 року у справі № 920/938/20, дійшов висновку, що сам лише факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулась в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденції. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі № 916/3200/17).

Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд (зокрема, рішення Європейського суду з прав людини в справах "Пономарьов проти України" та "Мушта проти України"), сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також суд враховує, що ухвала суду про усунення недоліків від 17 серпня 2021 у справі № 756/12358/21 знаходиться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР) за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/99047947. Згідно відомостей ЄДРСР - зазначена вище ухвала надіслана судом: 18 серпня 2021 року, зареєстрована: 18 серпня 2021 року, оприлюднена: 19 серпня 2021 року.

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Отже, у заявника була можливість отримати відповідну інформацію про прийняття такої ухвали суду за даними ЄДРСР.

Таким чином, станом на 03 вересня 2021 року вимоги ухвали судді від 17 серпня 2021 року про приведення заяви відповідно до вимог викладених в ухвалі про залишення заяви без руху, ОСОБА_1 виконані не були.

Згідно з нормою ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису вважати неподаною і повернути заявникові.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Суддя Т.В. Андрейчук