ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/527/21 Справа № 185/8266/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
15 грудня 2021 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Деркач Н.М.,
суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.,
при секретарі - Усик А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, -
Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 208 824, 57 грн. та судові витрати.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року позов Департаменту патрульної поліції задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції майнову шкоду у розмірі 208 824 гривні 57 копійок та судовий збір у сумі 3 132 гривні 37 копійки.
Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано та провадження у справі закрито.
08 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення з позивача на його користь судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду з апеляційною скаргою, у сумі 2349, 27 грн.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (частина друга статті 255 ЦПК України).
Судом установлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року скасовано, провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
Роз`яснено позивачу, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Проте апеляційним судом не вирішено питання про розподіл між сторонами судових витрат.
Загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі закриття провадження передбачено частиною п`ятою статті 142 ЦПК України, згідно з якою у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з апеляційною скаргою на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у сумі 4698,60 грн. (а.с. 138)
Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги відповідача та вимоги його заяви про ухвалення додаткового рішення, згідно яких ОСОБА_1 просить суд стягнути з позивача на його користь судовий збір у сумі 2349,27 грн., колегія суддів вважає, що заява відповідача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню та з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2349,27 грн.
Керуючись ст. ст. 259, 270, 367, 374, 381-384 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Ухвалити по справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, додаткове рішення.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.
Судді: Н.М. Деркач
Т.Р. Куценко
М.О. Макаров