Справа № 645/7553/20
Провадження № 2/645/1200/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Іващенко С.О.

секретар судового засідання Костенко Л.К.,

представника позивача Лаєвської М.Л.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Лаєвської Маріне Леніківни до Харківської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовом, яким просить встановити факт її постійного проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на час її смерті; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по АДРЕСА_1 , та на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перебували у зареєстрованому шлюбі. Сім`я з 1998 року постійно проживала в квартирі АДРЕСА_2 . В 1999 році позивачем та її матір`ю вищевказана квартира була приватизована. В 2005 році, батьки позивача переїхали, проживали та були зареєстровані у належній ОСОБА_3 Ѕ частині житлового будинку по АДРЕСА_1 . Інша Ѕ частина належить дядьку позивача ОСОБА_4 , який проживає там разом зі своєю родиною. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_3 помер. Позивачем та її матір`ю було успадковано по 1/6 частини житлового будинку за вказаною адресою, після смерті чоловіка ОСОБА_2 продовжувала проживати у будинку одна. Позивач разом зі своїм цивільним чоловіком проживала по АДРЕСА_3 . З 2017 року стан здоров`я матері позивача погіршилося, в 2018 році ОСОБА_2 діагностували рак правої легені ІV ступеню, було призначено амбулаторне лікування. Проте ОСОБА_2 вже потребувала постійної сторонньої допомоги, яку їй надавала єдина дочка. Деякий час позивач систематично приїжджала до матері, надавала їй фізичну та матеріальну допомогу, а також допомогу у веденні господарства, при цьому позивач продовжувала роботу швачкою за трудовим договором. З кінця 2018 року ОСОБА_2 вже не могла залишатись одна, а тому позивач повідомила свого роботодавця ФОП ОСОБА_5 про тимчасове зупинення своєї трудової діяльності у зв`язку з необхідністю доглядати мати та в кінці 2018 року переїхала до матері. З грудня 2018 року ОСОБА_1 постійно проживала разом з матір`ю по АДРЕСА_1 , цілодобово доглядала її, отримувала медичні рекомендації від сімейного лікаря ОСОБА_6 та виконувала їх. Проживаючи разом з матір`ю позивач не мала власних доходів, джерелом доходу була пенсія матері та матеріальна допомога цивільного чоловіка позивача та її роботодавця ОСОБА_5 11 червня 2019 року, знаходячись за місцем свого постійного проживання, ОСОБА_2 померла, причиною смерті є ракова інтоксикація. Під час смерті матері позивач була поряд, викликала сімейного лікаря, який у присутності дочки склав та видав їй лікарське свідоцтво про смерть. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що складається з 1/6 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 та Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 . Заповітів померла за життя не складала, а тому позивач у справі є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері. Протягом шести місяців після смерті матері позивач не зверталася до нотаріальної контори, вважала безумовним своє право на отримання спадщини, оскільки вона є єдиним спадкоємцем померлої, співвласником спадкового майна, до того ж, на час смерті матері позивач постійно проживала разом з нею та доглядала її до смерті.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2020 року позовна заява була залишена без руху, позивачу надано строк на усуненні недоліків.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 січня 2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою цього ж суду від 03 березня 2021 року виправлено описку в ухвалі про відкриття провадження у справі.

18 лютого 2021 року від відповідача надійшов відзив, яким Харківська міська рада в особі представника Волкової Н.О. заперечує проти позовних вимог. Відзив мотивований тим, що технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 18.06.2008 року інвентаризаційна справа № 98 р/№ 2-207 містить штамп встановленого зразку щодо самочинного будівництва літ. «Н», «Ж». Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна щодо житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 інформація відсутня. Відповідно до цієї інформації, за вказаною адресою розташована нежитлова будівля, будівля клубу з підвалом, яка належить Територіальній громаді смт Кулиничи в особі Кулиничі вської селищної ради на підставі свідоцтва про право власності від 17.12.2004 року. Представник відповідача, посилається на те, що право власності на об`єкти самочинного будівництва у забудовника не виникає, а тому не може входити до складу спадкового майна. Вказує, що позивач не реалізувала свого права шляхом звернення до компетентних органів, відповідно до Закону України «Про основи містобудування», спірне майно не було прийнято до експлуатації, а визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна в обхід встановленого порядку призведе до вибуття із володіння , користування й розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у власності територіальної громади м. Харкова та зробить неможливим використання її для власних або інших цілей.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Котлярової О.М. відомості про те, чи посвідчувався заповіт від імені ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що на час смерті постійно проживала по АДРЕСА_1 , чи звертався хто-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після її смерті, чи заводилося після її смерті спадкова справа, чи видавалися свідоцтва про спадщину

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 травня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила про обставини, викладені у позові. Також, зазначила, що її мати з грудня 2018 року не могла обходитись без сторонньої допомоги, позивач є єдиною дочкою своєї матері, остання не мала інших родичів чи членів сім`ї, а тому позивач постійно проживала з матір`ю на час її смерті у спірній частині житлового будинку по АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник позивача адвокат Лаєвська М.Л. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення та доводи позивача та представника позивача, свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу народилася дочка позивач по справі ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 24 травня 1982 року Кулиничівською сільською радою Харківського району Харківської області).

Батьку позивача ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від за законом, виданого 07 червня 1996 року за реєстром № 3-2556 Першою державною нотаріальною конторою Харківського району належала 1/3 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Право власності на належне ОСОБА_3 майно зареєстровано у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 02 вересня 2008 року у реєстрову книгу 2, за реєстровим номером 207, реєстраційний номер 24559184.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_3 помер. Спадкоємцями після смерті померлого було успадковано належну спадкодавцю частину житлового будинку - 1/6 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 09 липня 2009 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 984/2008 р. від 09.07.2009 року. Як вбачається з вказаного свідоцтва нотаріусом перевірено належність спадкодавцю 1/2 частки житлового будинку за вказаною адресою станом на час смерті, реєстрація його права власності на спадкове майно, склад спадкового майна станом на 2009 рік.

Як вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23272184 від 13.07.2009 року, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/6 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Реєстрації права власності на 1/6 частину житлового будинку за вказаноюадресою проведено відповідно до діючого станом на 2009 року законодавства, підстава реєстрації права власності не визнана недійсною та не скасована.

Доводи відповідача про те, що у спадкодавця ОСОБА_2 не виникло право власності на частину житлового будинку 1/6 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 спростовуються матеріалами справи. Та обставина, що у технічному паспорті на житловий будинок міститься запис про самочинні об`єкти сарай літ. «Ж» та каналізаційна яма літ. «Н» 2004 року будівництва не є підставою вважати реєстрацію права власності на 1/6 частину житлового будинку недійсною та такою, що порушує встановлений Законами України «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності».

Суд зазначає, що наведені у відзиві норми законодавства не діяли на час зведення сараю літ. «Ж» та каналізаційної споруди «Н», остання до того ж передбачена п. 6 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 406.

При таких обставинах, суд вважає встановленим, що ОСОБА_7 на праві власності належала 1/6 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням Харківської міської ради від 24 жовтня 2012 року № 907/12 «Про впорядкування найменувань» у зв`язку з включенням до меж міста Харкова частини смт Кулиничі, у тому числі й вул. Сьомої Гвардійської Армії, спірному житловому будинку присвоєно адресу: АДРЕСА_1 .

Позивачці та її матері ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.07.1999 року № НОМЕР_2 , виданого відділом приватизації КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» зареєстрована квартира по АДРЕСА_3 .

Частки співвласників квартири у свідоцтві про право власності на житло не визначалися.

Відповідно до положень ст.ст.368, 370 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності.

У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду.

Судом не встановлено існування між співвласниками вищевказаної квартири домовленості щодо встановлення розміру часток, а тому частки співвласників квартири вважаються рівними по Ѕ частки за кожним співвласником.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Як вбачається з довідки про причину смерті № 452 від 11 червня 2019 року, виданої КНП «Міська поліклініка № 6» причиною смерті є ракова інтоксикація (рак правої легені).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 452 від 11 червня 2019 року, смерть ОСОБА_2 настала вдома по АДРЕСА_1 , лікарське свідоцтво видано лікарем КНП «Міська поліклініка № 6» ОСОБА_6 дочці померлої ОСОБА_1 .

На ім`я позивачки замовлялися ритуальні послуги, сплачувалися необхідні для поховання платежі, що підтверджується наданим позивачкою договором-замовлення на організацію проведення поховання № 291/б3, актами на ритуальні послуги та предмети ритуального призначення № 000131 та № 000414 від 11.06.2019 року.

Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зроблено актовий запис про смерть ОСОБА_2 № 8740 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що складається з 1/6 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 та Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Єдиним спадкоємцем за законом є позивач по справі дочка померлої ОСОБА_1 .

Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Котлярової Ольги Миколаївни надано інформацію від 25.03.2021 року № 32/02-14, згідно якої після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі заяви доньки померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2020 року. Інших заяв про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини від спадкоємців не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , її дочка має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Протягом шести місяців після смерті матері позивач не зверталася до нотаріальної контори, вважала безумовним своє право на отримання спадщини, оскільки вона є єдиним спадкоємцем померлої, співвласником спадкового майна, на час смерті матері позивач постійно проживала разом з нею та доглядала її.

Постановою від 17.09.2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Котляровою О.М. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на тій підставі, що спадкоємець не зверталася із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців після її відкриття, доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем не надала. Вказаною постановою позивачу було роз`яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що з грудня 2018 року по час смерті матері позивач ОСОБА_1 проживала з матір`ю, яка потребувала постійного сторонньої допомоги у зв`язку зі своїм станом здоров`я, інших членів сім`ї, родичів померла не мала.

Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем документами, з яких встановлено, станом на час смерті ОСОБА_1 перебувала з матір`ю за адресою її реєстрації: АДРЕСА_1 , лікарське свідоцтво видавалося дочці, поховання здійснювалось ОСОБА_1 .

Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили той факт, що після смерті батька ОСОБА_1 відвідувала матір за її місцем проживання, не менше ніж за 6 місяців до смерті матері переселилася у спірний будинок та вже не змінювала свого місця проживання до смерті матері.

Так, допитана у судовому засідання в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що вона була сімейним лікарем ОСОБА_2 , якій в 2017 році поставлено діагноз «Рак легенів», за півроку до смерті хвора вже не могла обходитись без сторонньої допомоги, потребувала медичного обслуговування за місцем проживання. ОСОБА_6 систематично, приблизно раз в тиждень відвідувала хвору, надавала медичні послуги, кожен раз вдома була дочка пацієнтки ОСОБА_8 . Саме дочці пацієнтки ОСОБА_6 надавала медичні рекомендації щодо догляду за хворою, інших осіб, членів сім`ї біля ОСОБА_2 не бачила. Факт смерті ОСОБА_2 був засвідчений ОСОБА_6 , дочці померлої видано лікарське свідоцтво про смерть.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що він є братом покійного батька ОСОБА_1 ОСОБА_3 , проживає по АДРЕСА_1 , у тому ж будинку, де проживав його брат з дружиною та дочкою, а після смерті брата мати позивачки ОСОБА_2 . Свідку відомо, що мати позивача після смерті чоловіка проживала одна, племінниця проживала за іншою адресою, відвідувала мати. Після того, як мати захворіла на онкологічне захворювання, ОСОБА_1 приблизно за півроку до смерті вселилася до матері та постійно проживала за вищевказаною адресоюдо смертіХрамцовоїГ.І. Остання не могла обходитись без сторонньої допомоги, потребувала постійного догляду, інших дітей або родичів не мала, а тому ОСОБА_9 надавала матері необхідну допомогу, після смерті поховала мати.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що він є рідним братом позивачки, у них спільний батько. Свідок проживає у колишньому селищі Кулиничі на вулиці Ювілейній, постійно спілкується з сестрою. Свідку особисто відомо, що ОСОБА_9 проживала окремо від матері, але більш ніж за півроку до її смерті переїхала до неї, оскільки мати необхідний був постійний догляд. ОСОБА_10 у різний час доби, в різні дні тижня бачив ОСОБА_9 поряд з будинком матері, в аптеці під час купування ліків, на поштовому відділенні під час сплати комунальних платежів. Свідок пропонував свою допомогу, але ОСОБА_9 кожен раз відповідала що впорається самостійно.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Пунктом шостим рішення Конституційного Суду України від 03червня 1999року №5-рп/99 передбачено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Відповідно до статті 12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотиву є відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю спадкоємця зі спадкодавцем на час смерті останнього, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання позивача разом з матір`ю, здійснення догляду та ведення з нею спільного побуту, надані документи та свідчення про стан здоров`я ОСОБА_2 та необхідність здійснювати постійний догляд тощо.

Дослідивши надані позивачем докази в сукупності з показаннями свідків, суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заперечень проти встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ,відповідачем не надано, також не надано доказів на спростування доводів позивача про фактичне проживання з матір`ю на час її смерті.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Лаєвської Маріне Леніківни до Харківської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати факт постійного проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на час її смерті.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 ;

представник позивача адвокат Лаєвська Марине Леніківна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1275 від 28.11.2014; діє на підставі договору про надання правової допомоги, ордер серія ХВ №482-00098;

відповідач Харківська міська рада, , місцезнаходження: 61033 м. Харків, м-н Конституції, 7.

Повний текст рішення складено 17.09.2021.

Суддя