П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 лютого 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Балаж Н.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Стецек Тетяни Іванівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 17 квітня 2020 року у справі № 308/13043/19 (Головуючий: Данко В.Й.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області в порядку ст. ст. 447, 448 ЦПК України, мотивуючи тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14 жовтня 2010 року ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСибБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 777 575,11 грн. і на виконання цього рішення 24 лютого 2011 року видано виконавчий лист і 21 березня 2011 року було відкрито виконавче провадження № 25431057, щодо заявника. Цією ж постановою накладено арешт на все майно боржника.

Під час виконання стягував банк анулював заборгованість, а саме списав борг, стягнутий за рішенням суду.

26 вересня 2012 року відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області було повернуто виконавчий лист стягувану з тих підстав, що кошти стягнуті не були, а стягувач відмовився залишити за собою непродане майно. Отже, виконавча служба фактично не виконувала це судове рішення, оскільки стягувач самостійно анулював борг. Натомість, як випливає з інформаційної довідки № 188791994 з реєстру речових прав на нерухоме майно, на все майно ОСОБА_1 накладено арешт обтяжувачем виконавчою службою в межах ВП № 25431057 і вказане обтяження зареєстроване ще 11.04.2012 року.

11 листопада 2019 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 подали до державної виконавчої служби заяву, в якій просили вирішити питання про зняття арешту з майна ОСОБА_1 , однак, 12.11.2019 року отримали лист № 4-2527/25432858, в якому начальником відділу примусового виконання рішень УДВС відмовлено у знятті обтяження з огляду на норми ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року.

Оскільки, виконавче провадження № 25431057 з примусового виконання виконавчого листа № 2п-5754/10 від 24.02.2011 року було закрито ще у вересні 2012 року, строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання минув у вересні 2015 року, просить суд постановити ухвалу, якою скасувати арешт, що накладений на майно ОСОБА_1 постановою від 21.03.2011 року в межах ВП № 25431057, а також зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування обтяження майна ОСОБА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17 квітня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області в порядку ст.ст. 447, 448 ЦПК України відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду адвокат Стецяк Т.І. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у задоволенні скарги відсутні, так як з матеріалів справи вбачається, що на підставі виконавчого листа № 2п-5754/10 від 14.10.2010 року виконавцем ОСОБА_4 21.03.2011 року відкрито виконавче провадження з накладенням арешту на майно і 08.04.2011 року відкрито виконавче провадження з накладенням арешту на майно і 08.04.2011 року виконавцем постановлено постанову про стягнення виконавчого збору в межах цього виконавчого провадження із боржника, 26.09.2012 року виконавець відділу повертає виконавчий лист стягувану у зв`язку з відмовою його прийняти майно на підставі п. 5 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в діючій на той час редакції. Із огляду на те, що стягував самостійно списав борг, який був стягнутий на його користь у грошовому виразі і на момент повернення виконавчого листа грошової вимоги вже не існувало та відмовився отримувати майно, а також із огляду на те, що ні на момент накладення арешту на майно 11.04.2011 року ні на разі у ОСОБА_1 не зареєстроване майно і виконавець при закритті провадження не відкрив нове провадження про стягнення виконавчого збору. Отже, за постановою виконавця про стягнення виконавчого збору повинно було відкрите нове інше виконавче провадження, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом, а виконавець здійснює виконавчі дії, передбачені Законом виключно в межах виконавчого провадження. Однак, такого провадження не існує, і тому у витягу з АСВП вказано, що виконавці, що здійснювали дії в межах цього ВП, не діють.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Стецяк Т.І., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14.10.2010 року ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 777 575,11 грн. І на виконання цього рішення 24.02.2011 року було відкрито виконавче провадження № 25431057 щодо ОСОБА_1 та цією ж постановою накладено арешт на все майно боржника.

Під час виконання стягувач банк анулював заборгованість, а саме списав борг, стягнутий за рішенням суду.

26 вересня 2012 року відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області було повернуто виконавчий лист стягувану з тих підстав, що кошти стягнуті не були, а стягувач відмовився залишити за собою непродане майно.

Інформаційною довідкою № 188791994 з реєстру речових прав на нерухоме майно, на все майно ОСОБА_1 накладено арешт обтяжувачем виконавчою службою в межах ВП № 25431057, вказане обтяження зареєстроване ще 11.04.2012 року.

На подану 11.11.2019 року заяву ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 до державної виконавчої служби про зняття арешту з майна, 12.11.2019 року листом № 4-2527/25432858 начальника відділу примусового виконання рішень УДВС відмовлено у знятті арешту з тих підстав, що відповідно до ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року) у разі закінченням виконавчого провадження, крім випадку не стягнення виконавчого збору, арешт з майна боржника не знімається.

Згідно наданої інформації з приводу виконавчого провадження ВП № 25431057 заст. Начальника ВПВР ДВС Ярош С. надано суду листа № 1943/5 від 21.01.2020 року з якого вбачається, що згідно інформації з Авторизованої системи виконавчих проваджень виконавчий документ 26.09.2012 року повернутий стягувану на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що стягував відмовився залишити за собою непродане майно в рахунок погашення боргу.

Із витягу з інформації з Автоматизованої системи стосовно виконавчого провадження № 25431057 вбачається, що 21.03.2011 року було відкрите виконавче провадження щодо ОСОБА_1 і покладено арешт на майно боржника та надано строк для сплати боргу до 25.03.2011 року.

Відповідно до положень статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року) державний виконавець протягом трьох робочих днів із дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим законом.

Згідно з положеннями ч.3 ст.27 вищезазначеного Закону, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Разом з тим, постанова виконавця про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору винесена після постанови про накладення арешту на майно боржника і боржником не було виконано вимоги постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо сплати боргу у повному обсязі 25.03.2011 року.

ОСОБА_1 не було сплачено виконавчого збору в розмірі 38 969,75 грн., що стверджується витягом з інформації з Автоматизованої системи стосовно виконавчого провадження № 25431057, а тому суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що відмова у скасуванні арешту на майно заявника відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» (1999 р.) і відмовив у задоволенні скарги.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як воне не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 17 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2021 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой