РІШЕННЯ

Іменем України

18 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Джос І.Ю.,

справа № 333/2391/18

провадження № 2/333/25/21

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Мета Банк»

представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Железняк Кранг Інга Вікторівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви:

Позивач АТ «МетаБанк» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне.

08 серпня 2008 року між АБ «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 08А, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі-придбання житла, у розмірі 300 922 грн. на строк 240 місяців по 08 серпня 2028 року включно, зі сплатою 19,95% річних порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Кредитний договір забезпечений трьома договорами поруки від 08 серпня 2008 року, укладеними між банком та ОСОБА_6 за №002, між банком та ОСОБА_5 за № НОМЕР_1 , між банком та ОСОБА_7 за № НОМЕР_2 , відповідно до яких поручителі поручилися перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 08А від 08 серпня 2008 року, за яким ОСОБА_4 зобов`язана повернути кредит у розмірі 300 922 грн., сплатити відсотки за кредитом, комісії, суми неустойки та інші платежі, виходячи з умов кредитного договору, за весь період користування кредитом.

Крім того, 10 лютого 2009 року між банком ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та АБ «Металург» був укладений іпотечний договір № 006, відповідно до п.1.1. якого іпотекою забезпечено виконання ОСОБА_4 всіх зобов`язань по вказаному кредитному договору, включаючи зобов`язання повернути суму виданого кредиту, сплатити суми відсотків за кредитним договором, комісій, неустойки, будь-яких інших платежів, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати у повному обсязі збитки, заподіянні невиконанням або неналежним виконанням умов кредитного договору.

Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав кредит в обумовленій кредитним договором сумі згідно меморіального ордеру №CFL/595276 від 08 серпня 2008 року.

Оскільки позичальником належним чином не виконувалися грошові зобов`язання, передбачені умовами кредитного договору, станом на 17 квітня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 836 418,59 грн., яка складається з заборгованість за основним боргом у розмірі 248 309,87 грн.; заборгованості за відсотками з 01 травня 2015 року по 16 квітня 2018 року у розмірі 120 062,05 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу з 01 травня 2017 року по 16 квітня 2018 року у розмірі 59 910,20 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 01 травня 2017 року по 16 квітня 2018 року у розмірі 247 541,03 грн.; сума інфляційних втрат з 01 травня 2015 року по 31 березня 2018 року у розмірі 127 656,16 грн.; 3% річних від простроченої суми з 01 травня 2015 року по 31 березня 2018 року у розмірі 32 939, 28 грн.

Позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 08А від 08 серпня 2008 року в розмірі 836 418, 59 грн. та судовий збір у розмірі 6 273, 14 грн. з кожного.

Відзив на позовну заяву ОСОБА_4

22 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_4 , в якому вказано, що позивачем неправомірно зазначений період заборгованості з порушенням строку позовної давності. При цьому, з поданих розрахунків вбачається, що позивач помилково та безпідставно намагається стягнути кошти у загальному розмірі 836418,58 грн., адже в матеріалах справи немає належних доказів на підтвердження вказаних розрахунків, та нормативного обґрунтування. Сума щомісячних платежів в період з дати 08 серпня 2008 року по 16 квітня 2018 року складає 1 254 грн. позивачем подано позовну заяву 14 травня 2018 року. Таким чином, загальна сума чергових платежів за період з 17 грудня 2008 року по 16 квітня 2015 року не підлягає стягненню в загалі, адже строк позовної давності в межах якого позивач мав право звернутися за її стягненням сплив. Окрім цього, строк позовної давності повинен застосовуватися й до вимог зі сплати відсотків нарахованих на тіло кредиту, а також й до нарахування пені й інших платежів.

Також позивач не довів факт направлення відповідачам повідомлення-вимогу про дострокове погашення суми кредиту та порушення вимог ст. 43 ЦПК України, згідно з якою повинен надати до суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається.

Позивач, задовольнивши свої вимоги за рахунок іпотечного нерухомого майна, шляхом права власності на нього, банк взагалі втратив право на будь які стягнення за вказаним кредитним договором, адже заборгованість, яка існувала на момент винесення рішення Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 20 жовтня 2010 року справа № 2-485/11 та реєстрацію права власності на майно за кредитом, була відсутня, й не існувало прав банку для нарахуванню позичальниці будь-яких платежів.

Позивачем не зазначено всіх отриманих сум на погашення заборгованості, сплачених в рамках виконання рішення суду, а також відсутній детальний розрахунок з врахуванням сум стягнутих на погашення ймовірної заборгованості, а також відсутній детальний розпис призначення виду зарахування цих сум позивачем, взагалі жодні з розрахунків не є такими, що відображають фактичні обставини справи.

Відповідь на відзив

29 жовтня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив АТ «МетаБанк» в якому вказано, що 26 березня 2018 року у відповідності до п. 3.1 Кредитного договору прийняв рішення про наближення строків дії кредитного договору та дострокове погашення суми кредиту та заборгованості за відсотками та іншими платежами.

Відповідно до п. 2.8 Кредитного договору, у разі настання будь-якої події, зазначеної у п. 3.1 цього договору та отримання від банку повідомлення про дострокове погашення кредиту, позичальник зобов`язаний погасити банку кредит, сплатити відсотки та виконати інші зобов`язання щодо цього договору у 30-денний строк з моменту відправлення банком такого повідомлення, якщо інший строк не вказано у цьому повідомленні.

03 квітня 2018 року відповідачам були направлені повідомлення від 30 березня 2018 року за №10/836 ОСОБА_7 , за №10/837 ОСОБА_4 , за №10/838 ОСОБА_5 , за № 10/839 ОСОБА_6 про дострокове повернення кредиту протягом 10 календарних днів з моменту відправлення цього повідомлення, тобто до 13 квітня 2018 року.

У зв`язку з тим, що жоден з відповідачів не сплатив заборгованість у встановлений строк, то строк погашення кредиту настав 16 квітня 2018 року.

Отже, саме з цього моменту у позивача виникло право на стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором з належними відсотками та штрафними санкціями, що узгоджується з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

У наданому розрахунку заборгованості відображено нарахування та сплати за кредитним договором з моменту укладення кредитного договору по 16 квітня 2018 року, проте позивачем заявлена до стягнення сума заборгованості по нарахованим і несплаченим відсоткам за конкретно визначений період: з 31 травня 2015 року по 16 квітня 2018 року. Окрім цього, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2010 року було скасовано, при новому розгляді судом було відмовлено банку у визнанні права власності на іпотечне майно.

Заперечення на відповідь на відзив

29 листопада 2018 року до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив ОСОБА_4 , в якому вказано, що позивач посилаючись на приписи п. 2.8 кредитного договору та п. 3.1 зазначає, що в нього настало право на дострокове повернення кредиту, однак такі висновки є суб`єктивними міркуваннями позивача та не підтверджуються фактичними обставинами справ.

Не зважаючи на те, що позивач нібито розрахував відсотки з врахування трирічного строку позовної давності, такі розрахунки також є неправомірними, адже розраховані на розмір тіла кредиту, враховуючи суми до яких застосовується строк позовної давності, а отже не можуть бути враховані у загальний розмір заборгованості.

14 грудня 2010 року позивач зареєстрував за собою право власності на іпотечне майно, за рахунок чого задовольнив свої вимоги. Тому нараховані платежі в період з 14 жовтня 2010 року по 17 листопада 2015 року безпідставні, оскільки іпотечне майно знаходилося у власності банку та жодних доказів про те, що позивач не є власником майна до суду не надано.

Відзив на позовну заяву ОСОБА_5

23 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_5 , в якому вказано, що у позивача відсутні підстави солідарного стягнення та відсутні права на пред`явлення до нього претензій.

Відповідь на відзив

16 листопада 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому вказано, що вимоги позивача, заявлені до позичальника солідарно із кожним поручителем, оскільки договори поруки укладено між банком та кожним поручителем окремо. Тому відповідно і ОСОБА_5 має солідарний обов`язок з ОСОБА_4 , а не з іншими поручителями.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила повинні застосовуватись і до поручителя.

Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань (позиція ВСУ у справі № 6-272цс16 від 29 червня 2016 року).

При наявності рішення суду про стягнення боргу з позичальника та поручителя правовідносини поруки за договором не є припиненими в частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань.

03 квітня 2018 року відповідачам були направлені повідомлення від 30 березня 2018 року за № 10/836 ОСОБА_7 , за № 10/837 ОСОБА_4 , за № 10/838 ОСОБА_5 , за № 10/839 ОСОБА_6 про дострокове повернення кредиту протягом 10 календарних днів з моменту відправлення цього повідомлення, тобто до 13 квітня 2018 року.

Виходячи з наведеного, позивачем не пропущено 6-місячний строк для пред`явлення вимог до поручителів і порука не є припиненою.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду судді Піха Ю.Р., відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

04 жовтня 2018 року ухвалою суду суддею Піхом Ю.Р. заявлено самовідвід, цивільну справу передано до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2018 року прийнято у провадження суддею Дмитрієвою М.М. та призначено підготовче засідання.

22 січня 2019 року ухвалою суду клопотання відповідачів про зупинення провадження у даній цивільній справі залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 21 травня 2019 року визнано заявлений представником відповідача ОСОБА_6 адвокатом Боярчук Н.В. відвід судді Дмитрієвої М.М. необґрунтованим. Передано заяву для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою суду від 23 травня 2019 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_6 адвоката Боярчук Н.В. про відвід судді Дмитрієвої М.М. у цивільній справі відмовлено.

23 травня 2019 року ухвалою суду в даній справі призначено економічну експертизу (експертизу документів фінансово - кредитних операцій). Провадження по справі зупинено на час проведення даної експертизи.

09 вересня 2019 року ухвалою суду провадження у цивільній справі поновлено.

12 листопада 2019 року ухвалою суду по справі призначено економічну експертизу (експертизу документів фінансово кредитних операцій), проведення якої було доручено експертам Дніпропетровського Науково-дослідного інституту судових експертиз, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

Ухвалою суду від 13 березня 2020 року провадження у цивільній справі № 333/2391/18 поновлено.

17 березня 2020 року ухвалою суду заяву ОСОБА_4 про забезпечення позовної заяви у цивільній справі № 333/2391/18 залишено без задоволення. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи, призначеної ухвалою суду від 12 липня 2019 року.

Ухвалою суду від 22 квітня 2020 року провадження у справі було поновлено, призначено підготовче засідання на 29 травня 2020 року.

29 травня 2020 року позовну заяву ПАТ «МетаБанк» в частині позовних вимог до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишено без розгляду на підставі заяви АТ «МетаБанк» від 16 січня 2020 року.

07 жовтня 2020 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засідання представник позивача позову наяву підтримала, поросила задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник адвокат Железняк Кранг І.В. проти позову заперечували, просили відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 , повідомлений своєчасно та належним чином, не прибув, причини його неявки суду не відомі, в матеріалах справі наявний наданий ним відзив.

Установлені судом фактичні обставини справи

08 серпня 2008 року між АБ «Металург», правонаступником якого є АТ «МетаБанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 08А, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі-придбання житла, у розмірі 300 922 грн. на строк 240 місяців по 08 серпня 2028 року включно, зі сплатою 19,95% річних порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 1.2 договору передбачено щомісячна сплата за кредитним договором в сумі 1 254 грн.

Відповідно до п. 2.8 Кредитного договору, у разі настання будь-якої події, зазначеної у п.3.1 цього договору та отримання від банку повідомлення про дострокове погашення кредиту, позичальник зобов`язаний погасити кредит, сплатити відсотки та виконати інші зобов`язання щодо цього договору у 30-денний строк з моменту відправлення банком такого повідомлення, якщо інший строк не вказано у цьому повідомленні.

Відповідно до умов п. 3.1 Кредитного договору, у випадку затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць та/або несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту, та/або іншого істотного порушення умов договору про надання кредиту, банк має право прийняти рішення про дострокове погашення позичальником кредиту та достроково стягнути суму виданого кредиту, відсотків та інших платежів, у тому числі шляхом погашення заборгованості за рахунок забезпечення. Сторони домовилися, що у разі будь-яких дій (бездіяльності) Позичальника, спрямованих на неотримання такого повідомлення, банк має право стягнути суму виданого кредиту (частини кредиту), відсотків та іншх платежів за цим договором, по закінченню 10-денного строку з моменту відправлення такого повідомлення.

Згідно п. 5.2 Кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту та відсотків за користування кредитом в сумі нарахованій відповідно до договору. З цією метою вона зобов`язана забезпечити надходження на картрахунок кожного місяця сум не менше за ті, що наведені в додатку №1 до договору.

Згідно п. 6.4, 6.5 кредитного договору від 08 серпня 2008року у разі порушення позичальником своїх зобов`язань та виникнення простроченої заборгованості за відсотками або кредитом позичальник сплачує банку штраф та пеню у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Згідно п. 7.3 Кредитнний договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту, сплаті відсотків, інших платежів, неустойки, а також відшкодування збитків, заподіяних банку.

08 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_6 було укладено договір поруки за №002.

08 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договір поруки за №003.

08 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_7 було укладено договір поруки за №004.

Відповідно до умов вказаних договорів, поручителі поручилися перед позивачем за виконання ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором № 08А від 08 серпня 2008 року, за яким ОСОБА_4 зобов`язана повернути кредит у розмірі 300 922 грн., сплатити відсотки за кредитом, комісії, суми неустойки та інші платежі, виходячи з умов кредитного договору, за весь період користування кредитом.

Відповідно до п. 4 договору поруки № 003 ОСОБА_5 зобов`язаний самостійно слідкувати за виконанням позичальником зобов`язань за Кредитним договором.

10 лютого 2009 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та АБ «Металург» був укладений іпотечний договір № 006, відповідно до п. 1.1. якого іпотекою забезпечено виконання ОСОБА_4 всіх зобов`язань по вказаному кредитному договору, включаючи зобов`язання повернути суму виданого кредиту, сплатити суми відсотків за кредитним договором, комісій, неустойки, будь-яких інших платежів, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати у повному обсязі збитки, заподіянні невиконанням або неналежним виконанням умов кредитного договору.

Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав кредит в обумовленій кредитним договором сумі, що підтверджується меморіальним ордером №CFL/595276 від 08 серпня 2008 року та виписками по рахунку.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2010 року справа № 2-943/2010 звернено стягнення на предмет іпотеки.

Рішення реєстратора ОП «ЗМБТІ» від 14 грудня 2010 року реєстр № 26027234, номер запису 3670 в книзі 18, на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2010 року справа № 2-943/2010, припинено право власності відповідачів по справі на предмет іпотеки та проведено державну реєстрацію за ПАТ МетаБанк право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16 січня 2014 року у справі №2-4585/11 за позовом ПАТ «МетаБанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 стягнено з відповідачів на користь позивача за кредитним договором № 08А від 08 серпня 2008 року прострочену заборгованість по відсоткам в сумі 63731,53 грн. та пеню 29872, 53 грн., а всього 93 604, 06 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 вересня 2016 року №2-4585/11 було здійснено поворот виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2010 року № 2-943/2010, яким звернено стягнення на предмет іпотеки, шляхом скасування рішення реєстратора ОП ЗМБТІ від 14 грудня 2010 року реєстраційний № 26027234, номер запису 3670 в книзі 18, про державну реєстрацію за АТ МетаБанк права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Таким чином, вимоги позивача за кредитним договором не були погашеними за рахунок предмету іпотеки, зміни чи припинення зобов`язання на той час не відбулося.

Всупереч взятим на себе договірним зобов`язанням, ОСОБА_4 кредит та проценти не сплачувала.

26 березня 2018 року у відповідності до п. 3.1 Кредитного договору позивач прийняв рішення про наближення строків дії кредитного договору та дострокове погашення суми кредиту та заборгованості за відсотками та іншими платежами.

03 квітня 2018 року відповідачам були направлені повідомлення від 30 березня 2018 року за №10/836 ОСОБА_7 , №10/837 за ОСОБА_4 , за №10/838 ОСОБА_5 , за №10/839 ОСОБА_6 про дострокове повернення кредиту протягом 10 календарних днів з моменту відправлення цього повідомлення.

Оскільки відповідачами заборгованість у встановлений строк сплачена не була, то у позивача відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України виникло право на стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором з належними відсотками та штрафними санкціями.

У наданому позивачем розрахунку заборгованості визначена заборгованість за основним боргом у розмірі 248 309, 87 грн., що складається з: заборгованість за відсотками з 01 травня 2015 року по 16 квітня 2018 року у розмірі 120 062, 05 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу з 01 травня 2017 року по 16 квітня 2018 року у розмірі 59 910, 20 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 01 травня 2017 року по 16 квітня 2018 року у розмірі 247 541,03 грн.; сума інфляційних втрат з 01 травня 2015 року по 31 березня 2018 року у розмірі 127 656,16 грн.; 3% річних від простроченої суми з 01 травня 2015 року по 31 березня 2018 року у розмірі 32 939, 28 грн.

Позовна заява подана позивачем до суду 14 травня 2018 року в межах строку загальної позовної давності.

На час розгляду справи, доказів сплати відповідачами заборгованості за кредитом суду не надано.

Позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки містяться і у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Таким чином, в разі звернення із вимогою про дострокове виконання основного зобов`язання, строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором відповідно до вимоги про дострокове погашення заборгованості змінюється, що надає позивачу право на реалізацію положень умов договору в частині дострокового виконання умов кредитного договору позичальником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що за вказаним кредитним договором відповідачі не повернули позики у строк, встановлений позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача наявну заборгованість.

Розподіл судових витрат

Оскільки ціна позову становить 836 418, 48 грн., то розмір судового збору, що підлягає сплаті юридичною особою за подання до суду позовної заяви майнового характеру відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 12 546, 28 грн.

Одночасно із позовною заявою позивачем до суду надано платіжне доручення № 912/3 від 19 квітня 2018 року про сплату судового збору у розмірі 13 078, 69 грн.

Тобто сума переплаченого судового збору становить 532, 41 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У зв`язку із задоволенням позову відповідно до п. 1 ч. ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, з кожного по 6273,14 грн.

Сума переплаченого судового збору в розмірі 5 32,41 грн. може бути повернута позивачу за його клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 126 Конституції України, ст.ст. 526, 549, 551, 554, 559, 610, 611, 612, 626-628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» (, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 30) заборгованість за кредитним договором № 08А від 08.08.2008 року в розмірі 836 418, 59 грн., що складається із заборгованості по кредиту в сумі 248 309,87грн., заборгованості за відсотками в сумі 120 062,05 грн., пені за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 59 910, 20 грн., пені за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 247 541,03 грн., інфляційних втрат в сумі 127 656,16 грн. та 3% річних в сумі 32 939,28 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» (, м. Запоріжжя, пр.. Металургів, 30) судовий збір у розмірі 6273,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» (, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 30) судовий збір у розмірі 6273,14 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 19 лютого 2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва