Провадження № 2/734/87/21 Справа № 734/2769/20
У Х В А Л А

16 лютого 2021 рокусмт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Бузунко О.А.,

при секретарі судових засідань Галюк Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності на Ѕ частку спільного сумісного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про поділ майна та визнання права власності на Ѕ частку спільного сумісного майна подружжя. В своїх позовних вимогах просить суд здійснити поділ майна та визнати право часткової власності ОСОБА_1 на Ѕ (одну другу) частину спільного сумісного майна, набутого від шлюбу з ОСОБА_3 , а саме:

на Ѕ від 13/50 частини житлового будинку (квартира АДРЕСА_1 і складає 102 830 гривень 00 копійок;

на Ѕ автомобіля ЛУАЗ969МО2, 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого МРЕО м. Чернігова 23 квітня 1997 року, що складає 19 485 гривень 44 копійок, а всього на загальну суму 122 315 гривень 44 копійок. Вирішити питання про судові витрати.

Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року провадження у цивільній справі відкрито за правилами виключної підсудності та призначено підготовче судове засідання по даній справі на 01 грудня 2020 року.

01 грудня 2020 року в судовому засіданні ухвалено відкласти розгляд справи до 14 січня 2021 року у зв`язку з неявкою відповідача.

Секретарем судових засідань здійсненний телефонний дзвінок до відповідача ОСОБА_2 , проте в телефонному режимі повідомлено, що відповідач у справі помер.

Для підтвердження даної обставини, судом було зроблено запит про надання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Згідно наданого повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 2 від 08 грудня 2020 року відповідно до актового запису про смерть № 346 від 14 квітня 2020 року, складеного Конотопським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Конотоп Сумської області, Україна.

Під час вирішення питання, щодо належних процесуальних дій суду у разі встановлення факту смерті відповідача, що настала до моменту подання позову, слід виходити з визначення цивільної процесуальної правоздатності, як передумови виникнення процесуальних відносин між сторонами.

Так, відповідно до ст. 46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно зі ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. При цьому цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

Результати аналізу зазначених правових норм дають підстави для висновку про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилася.

При цьому вирішення питання щодо належних процесуальних дій суду у наведеному випадку залежить від стадії судового провадження, на якій судом було встановлено факт пред`явлення позову до померлої особи.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, який на час звернення позивача до суду вже помер, що підтверджується повним витягом, про який вказано вище.

Суд вважає, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Так, норми ст. 55 ЦПК України визначають порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

Нормами ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у Постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У своїй Постанові від 16 травня 2018 року по справі № 183/4229/14 Верховний Суд зазначив, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку ст. 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, тим більше, що із позовної заяви вбачається про обізнаність позивача, щодо смерті відповідача.

Разом з тим суд враховує, що залучення судом правонаступників відповідача, який помер ще до звернення позивача до суду, потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги померлого і вимоги до спадкоємців померлого мають різні матеріально-правові підстави, що в свою чергу порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, а також суперечить положення ст. 49 ЦПК України, щодо неможливості одночасної зміни і підстав і предмету позову.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Обираючи підстави закриття провадження по справі суд вважає за необхідне застосувати норми п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так нормами п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим спірні правовідносини, щодо права власності допускають правонаступництво. Законодавець зберігає за власником майна право вимоги у разі смерті співвласника до спадкоємців.

Однак, як вже зазначалося вище, залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, порушення яких є недопустимим.

Таким чином, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ст. 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною по справі, а тому провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція з приводу необхідності закриття провадження у справах за позовами, які пред`явленні до осіб, що померли на момент пред`явлення позовів, висловлена Верховним судом у Постановах від 16 травня 2018 року, у справі № 183/4229/14-ц, 07 березня 2018 року у справі № 320/13096/13-ц, 14 лютого 2018 року у справі № 310/10284/15 та 16 січня 2018 року у справі № 654/3928/15.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося з причин неявки учасників відповідно до ст. 247 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 25, 49, 55, 255 ЦПК України, суд

ухвалив:

Закрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності на Ѕ частку спільного сумісного майна подружжя у зв`язку зі смертю відповідача.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя О.А. Бузунко