Справа № 473/2112/13-ц
УХВАЛА

іменем України

"27" серпня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючої судді Ротар М.М., за участю секретаря судового засідання Пащєнко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.03.2019 р. ВП № 38483833 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами,

встановив

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.03.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Скарга мотивована тим, що тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом позбавляє його основного джерела засобу до існування, оскільки починаючи з 20.05.2019 року й до теперішнього часу він працює у ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат» на посаді водія.

Заявник в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд скарги здійснювати без його участі, скаргу підтримує у повному обсязі.

Представник Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав відзив, в якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги в повному обсязі, та зазначив, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у боржника виникла заборгованість, сукупний розмір якої станом на 02.02.2020 року перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, у зв`язку з чим 25.03.2019 року державним виконавцем на підставі ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Просив розглядати справу без участі представника відділу.

Стягувач ОСОБА_2 на адресу суду надала заяву, в якій просила розгляд скарги здійснювати без її участі, проти задоволення скарги заперечує.

За приписами ч. 2 ст. 450 ЦПК неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17 травня 2013 року і до повноліття дитини.

30 травня 2013 року Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Овідіопольського районного управління юстиції від 1406.2013 року відкрито виконавче провадження № 38483833 з виконання виконавчого листа № 473/2112, виданого на підставі вищевказаного рішення суду.

Вказана постанова була отримана боржником ОСОБА_1 особисто 08.07.2013 року. В подальшому боржник неодноразово викликався до державного виконавця, був попереджений про кримінальну відповідальність.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Овідіопольського районного управління юстиції від 25.03.2019 року на підставі ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.03.2020 року сукупний розмір заборгованості заявника становив 142862,80 грн.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено порядок стягнення аліментів.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону (зі змінами від 07 грудня 2017 року, які внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів", що набрав чинності 06 лютого 2018 року), за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Вказана постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом (частина десята статті 71 Закону України "Про виконавче провадження").

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець перед винесенням постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами неодноразово звертався із запитами до ПФУ про працевлаштування боржника. Згідно відповіді ПФУ від 06.03.2019 року боржник значився працевлаштованим у ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат».

Відповідно до довідки ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат» № 314 від 12 липня 2021 року ОСОБА_1 дійсно прийнятий у ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат» з 20.05.2019 року на посаду водія, де і працює по теперішній час.

З наданої заявником ОСОБА_1 копії трудової книжки НОМЕР_1 вбачається, що на момент винесення державним виконавцем постанови від 25.03.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобами, заявник ОСОБА_1 взагалі не працював, оскільки був звільнений 18.03.2019 року за власним бажанням з посади водія ТОВ «Глобінський м`ясокомбінат».

Отже, посилання скаржника на те, що тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом позбавляє його можливості працевлаштування, не є підставою для скасування спірної постанови державного виконавця, оскільки державний виконавець на момент винесення постанови мав всі підстави для обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. В той же час боржник в порушення вимог ч.5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» не з`являвся на неодноразові виклики державного виконавця, контролював хід виконання рішення суду, не виконував рішення про стягнення аліментів, що в свою чергу і привело до такого обмеження його прав.

Однак, якщо боржник працюєте водієм і це є єдиним джерелом його доходу, він можете звернутися з даного питання до державного виконавця (за місцем примусового виконання) та надати документи, що підтверджують даний факт. За наявності відповідних доказів (довідка з місця роботи, декларація про доходи тощо), боржника може бути звільнено від тимчасового обмеження у праві керувати транспортними засобами. Решта обтяжень буде знята після повного погашення заборгованості по аліментах.

Оскільки у боржника, станом на день винесення спірної постанови, наявна заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці та проти якої останній не заперечує та на момент винесення постанови боржник не працював водієм, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги про визнання постанови неправомірною та її скасування, так як дії державного виконавця повністю відповідали вимогам ЗУ «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 258-261, 447-452 ЦПК України, суд,

Ухвалив

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.03.2019 р. ВП № 38483833 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами,

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.М. Ротар