Справа № 2-805/12
Провадження №2-ві/369/5/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді Янченка А.В., за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у письмовому провадженні заяву про відвід судді Дубас Т.В. за заявою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 травня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_3 , третя особа СТ «Бучанка», про скасування рішення ради, скасування державного акту про право власності на земельну ділянку та визнання права користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

09.02.2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява від представника заявника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про відвід головуючій судді Дубас Т.В. в порядку ст. 36 ЦПК України.

Дана заява мотивована тим, що в провадженні судді Києво Святошинського районного суду Київської області Дубас Т. знаходиться з 28.02.2019, справа № 2-805/12 , провадження № 8/369/3/20 за заявою заявника ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 травня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_3 , третя особа - СТ "Бучанка", про скасування рішення ради, скасування державного акту про право власності на земельну ділянку та визнання права користування земельною ділянкою, яка надійшла на виконання ухвали з Ірпінського міського суду і на новий розгляд із Постановою Київського апеляційного суду.

Справа № 2-805/12 перебуває у провадженні судді Дубас Т.В. біля 2 років (з 28 лютого 2018 року - дата автоматизованого розподілу справи) та станом на день подачі цієї заяви і розглядом питання про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду від 14.05.2012 в цій справі не закінчений на 08 лютого 2021. За цей час було призначено із значним інтервалом шість судових засідань до оголошення в Україні карантину 12.03.2020 і чотири судових засідання під час карантину, всього 10 судових засідань. З перших шести судових засідань (до карантину) відкладено чотири з-за відсутності даних про повідомлення відповідачки ОСОБА_3 і третьої особи про дату і час розгляду, одне засідання проведено, але було безпідставне оголошення до 14.02.2020 перерву, а друге у зв`язку із двома обставинами і нібито у зв`язку з неявкою в суд всіх учасників справи №2-805/12, що спростовують заяви представників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від 14.02.2020, і нібито у зв`язку з перебуванням судді Дубас Т. на лікарняному, що спростовують ухвали від 14.02.2020 цієї судді в ЄДРСР , які є незважаючи на те, що близько 9 год. ранку 14.02.2020 ОСОБА_6 була в суді і дізнавшись про перебування судді на лікарняному й повідомила її про те, що справа знімається з розгляду. Перерви між призначеними судовими засіданнями до карантину тривали від двох до двох з половиною місяців. З чотирьох судових засідань (під час карантину) відкладено три, перший за клопотанням, так як 30.04.2020 були суворі обмеження у пересуванні по місту, 02.11.2020- хвороба судді, 05.01.2021 необхідність внести дані в електронну справу, а 11.08.2020 оголошено перерву, так як суд прийняв заперечення від 13.02.2020 до справи, копію якого нам не було надіслано і тому про нього не знали. Після оголошення карантину 12.03.2020 і відкладення 30.04.2020 розгляду перерви між призначеними судовими засіданнями тривали від двох місяців і 22 днів до трьох місяців і 11 днів.

Представник заявника ОСОБА_2 вважає, що у судді відсутні об`єктивні та вагомі обставини, якими б могло бути обґрунтовано призначення судових засідань у вказаній справі з інтервалами від двох до трьох місяців і 11 днів, й неможливість викликати відповідача і третю особу в суд на 11.06.2019, 20.08.2019, 31.10.2019 розміщенням оголошення на сайті «Судова влада України», а доводи судді про необхідність оголошення перерви 09.12.2019 на 14.02.2020, її перебування на лікарняному 14.02.2020 і (або) про неявку всіх учасників справи до суду 14.02.2020 і про необхідність оголошення 05.02.2021 перерви до 24.02.2021 не є переконливими.

Тому на підставі вищевказаного просила суд ухвалою задовольнити дану заяву про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., яка біля двох років одноособово розглядає в рамках справи № 2- 805/12 питання про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14.05.2012 року за нововиявленими обставинами, з підстав виникнення 05 лютого 2021 сумніву в неї, як представника ОСОБА_1 , сумніву у неупередженості головуючої судді Дубас Т.В. , який викликала 05.02.2021 обставина, що передбачена пунктом 2 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і ця обставина вбачається як з публічно доступних і виявлених нею 05.02.2021 у ЄДРСР ухвал судді Дубас Т.В. від 14.02.2020 по справі № 369/3850/18, провадження №2-с/369/3/20 і по справі № 369/1994/20, провадження №2-о/369/91/20, які є публічно доступними доказами її працездатності на 14.02.2020, так і з публічно доступного на сайті "Судова влада Україна" списку справ, які з 15 год. до 16год. 05.02.2021 розглядала суддя Дубас Т.В., а тому у справі №2-805/12 визначено нову дату розгляду - 24.02.2021, отже її заява від 05.02.2021р., подана через систему "Електронний суд" реально не була і не могла бути перешкодою 05.02.2021 прийняттю у справі №2-805/12 рішення, щодо заяви ОСОБА_1 від 10.12.2013 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 14.05.2012 Ірпінського міського суду Київської області. З підстав виникнення у неї сумніву 30 жовтня 2020 року і того, що суддя Дубас Т.В. є, як вона вважає, побічно заінтересованою у тому, щоб не було задоволено вимоги заяви з доповненнями ОСОБА_1 , тому просила суд відвести суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В. від участі в розгляді в рамках справи № 2-805/12 питання про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду від 14 травня 2012 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року визнано заявлений відвід судді необгрунтованим та передано заяву про відвід судді для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України. Провадження по справі зупинено до вирішення питання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2021 року, заява про відвід передана до провадження судді Янченка А.В.

Розглянувши заяву про відвід, суд дійшов висновку про необґрунтованість такого відводу з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами ЄСПЛ. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві!» повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Крім наведених об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо ("П`єрсак проти Бельгії"); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант ("Прокол проти Люксембургу "); наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі ("Дактарас проти Литви"); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення ("Макгоннелл проти Сполученого Королівства") тощо. Так, у справі "Деміколі проти Мальти" було визнано порушення об`єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

А тому, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Дубас Т.В. представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 у цивільній справі про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 травня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_3 , третя особа СТ «Бучанка», про скасування рішення ради, скасування державного акту про право власності на земельну ділянку та визнання права користування земельною ділянкою, тому що заява не містить посилання на дії вчинені суддею, що не можуть свідчити про необ`єктивність або упередженість, що є підставою для відводу судді Дубас Т.В.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Дубас Т.В.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви про відвід судді Дубас Т.В. представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 травня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_3 , третя особа СТ «Бучанка», про скасування рішення ради, скасування державного акту про право власності на земельну ділянку та визнання права користування земельною ділянкою, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Янченко