Провадження № 22-ц/801/2527/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 рокуСправа № 127/12175/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Сопруна В.В.

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу №127/12175/21 за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованих осіб: Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області, Міністерства внутрішніх справ України, про встановлення факту, що має юридичне значення

за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2021 року, повний текст якого складено 15 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Романюк Л.Ф.,

встановив:

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є ветераном органів внутрішніх справ(посвідчення № 090200 від 27.02.2003 року в графі по батькові « ОСОБА_2 »). З 28.02.2019 заявнику було встановлено ІІІ групу інвалідності (виписка з акту огляду МСЕК № 1 від 20.03.2019 року). З 27.10.2020 року ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності (виписка з акту огляду МСЕК №1 від 18.11.2020 року), причина інвалідності захворювання, пов`язанні з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Враховуючи такі обставини ОСОБА_1 звернувся до Міністерства внутрішніх справ із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності. Листом МВС України від 03.02.2021 року № 4144/15-2021 зазначену заяву було повернуто до ліквідаційної комісії МВС України у Вінницькій області на доопрацювання у зв`язку із невідповідністю окремих поданих документів паспортним даним заявника. У зв`язку з тим, що виправлення зазначених недоліків виходить за межі компетенції ліквідаційної комісії МВС України у Вінницькій області, листом від 15.02.2021 року № 42/22-2021 подані документи було повернуто ОСОБА_1 .

Зважаючи на те, що в довідці № 9 від 12.04.2001 року наявна помилка в прізвищі, імені та по батькові заявника, а військово лікарська комісія ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Вінницькій області» не вбачає підстав для виправлення вказаної помилки то такі обставини позбавляють ОСОБА_1 можливості реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності, адже даний документ є одним із обов`язкових для розгляду питання про виплату такої компенсації.

Просив суд, встановити юридичний факт про те, що довідка № 9 видана 12.04.2001 року ВЛК УМВС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_3 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2021 року заяву задоволено. Встановлено юридичний факт, що довідка № 9 видана 12.04.2001 року ВЛК УМВС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_3 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначено, що дане рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, вважають, що суд під час прийняття заяви не перевірив , чи може взагалі ця заява розглядатись судом в судовому порядку і чи віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Також зазначили, що заявник повинен був оскаржити в судовому порядку відмову ДУ «ТМО УМВС України по Вінницькій області» відсутність внесення змін до довідки ВЛК УМВС України у Вінницькій області від 12 квітня 2001 року № 9.

24 листопада 2021 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшов відзив від представника ОСОБА_1 адвоката Слізяк Н.Р. в якому зазначено що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Слізяк Н.Р. заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, просили суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишити без змін..

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд, апеляційної інстанції переглянув справу за наявними в ній доказами та перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам закону.

Так, по справі встановлено, що ОСОБА_1 є ветераном органів внутрішніх справ (посвідчення № 090200 від 27.02.2003 року в графі по батькові « ОСОБА_2 »).

З 27.03.2019 заявнику було встановлено ІІІ групу інвалідності (виписка з акту огляду МСЕК № 1) (а.с.12).

З 27.10.2020 року ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності (виписка з акту огляду МСЕК №1н від 18.11.2020 року), причина інвалідності захворювання, пов`язанні з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.40).

Враховуючи такі обставини ОСОБА_1 звернувся до Міністерства внутрішніх справ із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності. Листом МВС України від 03.02.2021 року № 4144/15-2021 зазначену заяву було повернуто до ліквідаційної комісії МВС України у Вінницькій області на доопрацювання у зв`язку із невідповідністю окремих поданих документів паспортним даним заявника (а.с.11).

У зв`язку з тим, що виправлення зазначених недоліків виходить за межі компетенції ліквідаційної комісії МВС України у Вінницькій області, листом від 15.02.2021 року № 42/22-2021 подані документи було повернуто ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Олександрівка Вінницького району Вінницької області (а.с.6).

Довідка № 9 від 12.04.2001 року видана на ім`я ОСОБА_3 , 1944 року народження (а.с.19).

Дані права заявника підлягають захисту в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що факт належності правовстановлюючого документу, що підлягає встановленню має юридичне значення, тобто від нього залежить виникнення майнових прав заявника; іншого порядку встановити даний факт законодавством не передбачено; у заявника немає іншої можливості підтвердити факт належності вище вказаної довідки.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений без поважних причин.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки вони зводяться до незгоди із висновком суду першої інстанцій, власного тлумачення скаржником вимог чинного законодавства та характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 367, 368, 375, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргуМіністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2021 року

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

В.В. Сопрун