Справа № 353/451/21
Провадження № 2/353/224/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю секретаря судового засідання Семаковської У.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Живачівського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_2 .Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що її матері на праві власності належав вищевказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки в с. Живачів Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати мати ОСОБА_2 померла. Вона є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину після смерті матері. Однак в нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане домоволодіння після смерті матері, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак від її представника адвоката Задної Р.Є. на електронну адресу суду надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи 06.09.2021 року проводити без участі позивача.

Представник відповідача Живачівського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути у його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги №1 Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_3 , 1906 р.н., який був головою двору, ОСОБА_4 , 1908 р.н., ОСОБА_2 , 1949 р.н., значився житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тип двору колгоспний (а.с. 19). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 12.02.2018 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , побудовані у період з 1958 року по 1984 рік (а.с. 23-27).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_3 (дідусь позивача), ОСОБА_4 (бабуся позивача), ОСОБА_2 (мати позивача) в рівних частках (по 1/3 частині кожному) належало майно колгоспного двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Мати позивача ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками були ОСОБА_3 (дідусь позивача) та ОСОБА_4 (бабуся позивача), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 13). Позивач ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і її батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). 24.06.1990 року позивач ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_7 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10).

11.03.1997 року ОСОБА_3 (дідусь позивача) помер, а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 (бабуся позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 15, 16).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_2 (мати позивача) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки вступила в управління спадковим майном, оскільки до дня смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована разом з ними у спадковому домоволодінні, що підтверджується довідками Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області №№ 109, 110 від 11.03.2021 року року (а.с. 20, 21).

Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №№ 63800770, 63800874 від 04.03.2021 року у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заведення спадкових справ після смерті ОСОБА_3 (дід позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 147, 148).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (мати позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) прийняла спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , оскільки була зареєстрована та постійно проживала з нею на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Живачівського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 350 від 13.08.2021 року (а.с. 163).

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 111/2015 від 14.07.2015 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_2 (мати позивача) (а.с. 57-161), з якої вбачається, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка прийняла та частково оформила спадщину (а.с. 28-33).

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка в свою чергу успадкувала 2/3 частини даного домоволодіння після смерті батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 .

Позивачу ОСОБА_1 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_2 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області за № 266/02-31 від 20.04.2021 року (а.с. 34).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме 537,35 грн. (квитанція № МР_АВ170491VIP_19688590 від 11.06.2021року, а.с. 35).

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 .

Повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительці АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , сплачений нею по квитанції № МР_АВ170491VIP_19688590 від 11.06.2021 року судовий збір в розмірі 537 (П`ятсот тридцять сім) гривень 35 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак

Повний текст судового рішення складено «13» вересня 2021 року.