Провадження № 22-ц/824/7832/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

13 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2021 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора України Луценка Юрія Володимировича, Голови Служби безпеки України Грицака Василя Сергійовича, ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків, зазначених в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційні скарги, в яких просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зокрема посилається на те, що не отримував копію ухвали Печерського районного суду міста Києва про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона направлялася на адресу СІЗО № 26 м. Харкова, однак на той час він уже там не перебував, а виявив цю ухвалу у своїй поштовій скрині лише 25 березня 2021 року і 31 березня 2021 року направив заяву на усунення недоліків, через що вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою.

Колегія суддів, вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, вважає необхідним її задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зокрема є зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі про залишення її без руху.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Генерального прокурора України Луценка Юрія Володимировича, Голови Служби безпеки України Грицака Василя Сергійовича, ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, в якому просив зобов`язати відповідачів опублікувати спростування відео з їх спільного брифінгу 18 листопада 2016 року.

При цьому, 06 червня 2019 року ОСОБА_1 заявлено клопотання про проведення судових засідань з його участю у режимі відеоконференції, оскільки він знаходиться у СІЗО № 27 м. Харкова (а.с.16).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2019 року позовну заяву було залишено без руху, з підстав її невідповідності вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та надано позивачу термін для усунення цих недоліків (а.с.19-21).

Зазначена ухвала направлялася судом на адресу ДУ Харківського слідчого ізолятора неодноразово, 20.08.2019 року, 26.05.2020 року, 02.11.2020 року, 17.11.2020 року, і цю ухвалу ДУ «Харківський слідчий ізолятор» було отримано 17.02.2021 року.

31 березня 2021 року позивач на усунення недоліків направив нову уточнену позовну заяву (а.с.30).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці "право на суд" передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 р. суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики "справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що місцевим судом неповною мірою дотримано вищевикладеного, а також не враховано, що ОСОБА_1 перебував у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», а потім знаходився під постійним домашнім арештом, і особисто копії ухвали про залишення позовної заяви без руху особисто не отримував, а уточнену позовну заяву на усунення недоліків подав до суду відразу після того, як виявив цю копію ухвали у власній поштовій скрині, що позбавило його належної можливості на реалізацію своїх процесуальних прав, через що, на думку колегії, місцевий суд дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Враховуючи викладене, з метою реалізації позивачем гарантованого законом права на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2021 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: