Справа № 712/4562/21
Провадження № 2/712/1798/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 вересня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкас у складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Дядюрі І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ») звернулось до суду з указаним позовом, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 301 від 19 листопада 2018 року у розмірі 45 070 грн 99 коп, а також судові витрати 2 270 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 19 листопада 2018 року між ПАТ «ПУМБ», яке пізніше змінило назву на АТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 301, за яким остання отримала кредит у розмірі 39 856 грн строком на 24 місяці.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписанням заяви приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування, що розміщена на банківському сайті.

ПАТ «ПУМБ» свої зобов`язання за вказаним Договором виконало, а саме відповідачу було надано кредитні кошти на споживчі цілі, але відповідачка кошти не повернула та припинила виконувати договірні зобов`язання.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 18 лютого 2021 року має заборгованість у розмірі 45 070 грн 99 коп., з яких 11 878 грн 98 коп заборгованість за тілом кредиту; 0,45 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 25 447 грн 14 коп нарахована комісія; 7 744 грн 42 коп штрафи.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 21 травня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

9 липня 2021 року ОСОБА_1 направила до суду відзив на позов та заяву про застосування строку позовної давності. У відзиві відповідач щодо позовних вимог в частині стягнення комісії та пені заперечує. Вказує, що відповідно до Закону України про споживче кредитування 1734-VIII від 15 листопада 2016 року п.6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, тому штрафні санкції, на її думку, нараховані позивачем неправомірно. Разом з тим відповідач вказує, що позивач не зазначає, за які саме послуги банком нараховується щомісячна комісія. У частині вимог банку про стягнення тіла кредиту та заборгованості за відсотками позивачка визнає позов у розмірі 5879 грн 43 коп. Просить при визначенні розміру заборгованості за тілом кредиту врахувати вже стягнені з неї приватним виконавцем 6000 грн. під час примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за цим самим кредитним договором.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання 3 вересня 2021 року не з`явилась, про судове засідання повідомлена належним чином, причини своєї неявки суд не повідомила.

Дослідивши наявні у справі докази, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що 19 листопада 2018 року між ПАТ «ПУМБ», яке пізніше змінило назву на АТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 301, за яким остання отримала кредит у розмірі 39 856 грн строком на 24 місяці.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду і підписала Заяву №301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування (далі Заява).

Згідно із п .п. 1,2,3,5,6,7 Заяви споживчий кредит виданий на наступних умовах: цільове призначення загальні споживчі цілі, оплата договору страхування, сплата разової комісії банку; сума кредиту 39 856 грн; строк кредитування 24 місяці; розмір процентної ставки 0,01 % річних; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99 % на місяць; разова комісія 300 грн.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 301 від 19 листопада 2018 року встановлено, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі проводила погашення по кредиту, відсоткам, а також іншим витратам, що є порушення умов даного договору.

Станом на 18 лютого 2021 року заборгованість за кредитним договором № 301 від 19 листопада 2018 року становить 45 070 грн 99 коп., з яких 11 878 грн 98 коп заборгованість за тілом кредиту; 0,45 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 25 447 грн 14 коп нарахована комісія; 7 744 грн 42 коп штрафи.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Судом установлено, що із наданих банком документів лише Заява містить підпис позичальника, тому тільки цей документ і його умови можна вважати такими, що узгоджені між сторонами.

Оскільки нарахування неустойки за порушення зобов`язання не передбачено умовами Заяви, яку підписала відповідачка, а доказів про підписання нею будь-яких інших умов, в тому числі й щодо неустойки, не надано, то така вимога банку задоволенню не підлягає.

Крім того, помісячного розрахунку розміру неустойки банком не надано, а період нарахування такої виходить за межі строку дії кредитного договору.

З огляду на відсутність підстав для стягнення з відповідачки неустойки, суд не вбачає як підстав для застосування до правовідносин між сторонами положень Закону України "Про споживче кредитування", п.6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», що стосуються мораторію на нарахування штрафних санкцій за споживчими кредитами на період карантину), так і для застосування до цих правовідносин позовної давності, про що просила відповідачка.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Разом з тим, із змісту підписаної відповідачкою Заяви вбачається, що у ній визначено умови та порядок погашення тіла кредиту, процентів (0,01% річних) за користування кредитом та щомісячної комісії (3,99 % щомісяця за період із 19 травня 2019 року).

Оскільки такі платежі розраховані в межах загального строку позовної давності та в межах строку дії кредитного договору, то залишок заборгованості за тілом кредиту, проценти за користування кредитом та комісія підлягають стягненню з відповідачки.

Доводи відповідачки про те, що умови кредитного договору про комісію нікчемні не заслуговують на увагу, оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» у редакції на день укладання кредитного договору (19 листопада 2018 року) не вказує на нікчемність такого положення.

Крім того, в підписаній відповідачкою Заяві чітко вказано, що комісія нараховується за обслуговування банком кредитної заборгованості.

Суд не враховує посилання відповідачки на правовий висновок Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, оскільки правове регулювання спірних правовідносин у цій справі нерелевантне із нормами матеріального права, застосованим Верховним Судом України у справі № 6-1746цс16.

Суд також зауважує, що банком не пропущено загального строку позовної давності за вимогами про стягнення тіла кредиту, процентів та комісії, тому відсутні підстави для застосування такого строку до цих вимог банку.

Як убачається із наданих відповідачкою доказів, 5 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. видано виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 301 за період із 20 серпня 2019 року по 20 березня 2020 року в розмірі 40 727 грн 73 коп., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 8 842 грн 76 коп., прострочена заборгованість за комісією 11 131 грн 75 коп., прострочена заборгованість за процентами 0,76 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту 11 366 грн 41 коп., строкова заборгованість за комісією 1641 грн 54 коп., строкова заборгованість за процентами 0,09 грн, неустойка за порушення зобов`язань за кредитом 7 744 грн 42 коп.

Зазначений виконавчий напис нотаріуса перебуває на примусовому виконанні приватного виконавця Юхименко О.Л. виконавчого округу міста Києва (ВП № 62157943), за даними якої станом на 20 серпня 2021 року з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» вже стягнуто заборгованість за кредитним договором №301 від 19 листопада 2018 року у розмірі 10 348 грн 04 коп., з яких борг за виконавчим документом 9 030 грн 95 коп., основна винагорода приватного виконавця 917 грн 09 коп., витрати виконавчого провадження 400 грн.

Не зважаючи на оскарження ОСОБА_1 вказаного виконавчого напису нотаріуса в судовому порядку, загальна сума заборгованості за тілом кредиту 11 878 грн 98 коп підлягає зменшенню на розмір вже стягнутої приватним виконавцем заборгованості по кредиту: 11 878 грн 98 коп 9 030 грн 95 коп = 2 848 грн 03 коп.

До того ж, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за нарахованими відсотками 00 грн 45 коп та комісія банку - 25 447 грн 14 коп.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи часткове задоволення позову, з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору з урахуванням мінімальної ставки судового збору, встановленого на час звернення з позовом в розмірі 2 270 грн, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, висвітленим в постанові від 26 травня 2021 року (справа №204/8037/18).

Керуючись ст. ст. 81, 83, 89, 141, 274-279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором від 19 листопада 2018 року у розмірі 28 295 грн 62 коп., а також судові витрати у виді судового збору 2 270 грн, а всього стягнути 30 565 грн 62 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання через Соснівський районний суд м. Черкас апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Черкаським апеляційним судом, якщо таке рішення не буде скасовано.

Повне найменування сторін:

позивач: акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4);

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 10 вересня 2021 року.

Суддя: Я.В. Пересунько