06.09.2021 ЄУН 337/4401/21
Провадження 2/337/2192/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.09.2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.
за участю секретаря Шаповалової А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
09.08.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У позові зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.04.2021 року, укладеного між ним та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , він придбав квартиру АДРЕСА_3 . Продавці взяли на себе обов`язок зняти з реєстрації місця проживання усіх зареєстрованих осіб та знятися з реєстраційного обліку до 01.06.2021 року, однак ні продавці, ні інші зареєстровані особи повнолітні діти продавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їх з реєстраційного обліку не знялися. Приблизно у липні 2021 року він звернувся до Департаменту реєстраційних послуг м.Запоріжжя і з реєстраційного обліку було знято продавців, а у знятті з реєстраційного обліку їх повнолітніх дітей було відмовлено. Вказує, що особі, які залишаються зареєстрованими в належній йому квартирі, створюють перешкоди в користуванні власністю.
Ухвалою судді від 10.08.2021 року справа прийнята до свого провадження та призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження.
В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачем була надана заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачі причини неявки в судове засідання не повідомили, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Оскільки сторона позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне:
На підставі договору купівлі-продажу від 15.04.2021 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 . Даний договір був посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського округу Корнієнко Я.С. в реєстрі за № 312 з внесенням відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно п. 9 вищезазначеного договору, продавці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - були зобов`язані зняти з реєстрації місця проживання усіх зареєстрованих осіб та передати квартиру для вільного користування і безперешкодного володіння нею до 01.06.2021 року. Передавши квартиру, положення договору щодо зняття з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб виконані не були, внаслідок чого повнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишилися зареєстрованими у квартирі, яка стала власністю позивача. При цьому в квартирі вони фактично не проживають, а змінили місце свого проживання після продажу квартири батьками.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР, закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР, передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За змістом зазначених норм матеріального права, правом користування квартирою, яка знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника.
Отже право членів сім`ї власника квартири користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на квартиру в особи, членами сім`ї якої вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Оскільки позивач є новим власником квартири, згоди на реєстрацію у ній відповідачів, які не є членами його сім`ї та ніколи не були, не надавав, реєстрація в квартирі сторонніх осіб порушує права позивача щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи те, що батьки відповідачів здійснили відчуження належної їм квартири на законних підставах, то право користування вказаною квартирою відповідачів припинилося, а тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 11, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3 .
Копію рішення надіслати сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з часу виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 09.09.2021 року.

Суддя: Л.Г. Салтан