Справа № 331/4943/20
Провадження № 2 /331/578/2021
16 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Жуковій О.Є
за участю секретаря : Мироненко О.В.
представника позивача: ОСОБА_1
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на довічне утримання в розмірі 1000 гривень зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона є непрацездатною, інвалідом другої групи, а доходи, які вона отримує, не забезпечують їй необхідного мінімуму проживання. В свою чергу відповідач, який є її сином, матеріальну допомогу не надає, не доглядає за нею, не цікавиться станом її здоров`я.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача , на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав -непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.
Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення);2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.
При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , та є не працездатною - пенсіонером, також є інвалідом другої грипи, має важке захворювання, потребує лікування.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 крім пенсії, інших доходів не має, отримує пенсію за віком у розмірі 2273,92 гривень.
Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд вважає, що позивачем належними та допустими доказами доведено, що вона потребує матеріальної допомоги , яку відповідач, який є її сином, має можливість надавати.
При визначенні розміру аліментів, суд згідно положень ст. 205 СК України вважає за можливе, з урахуванням того, що відповідач відзиву на позов не надав та не спростував твердження позивача про те, що він є працездатним, інших утриманців не має, визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на утримання матері в сумі 1000,00 гривень щомісячно з часу пред`явлення позову і довічно.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Керуючись 3,4,11-13, 19, 206, 259, 263, 265 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання непрацездатної матері у сумі 1000 гривень 00 копійок щомісячно з 23 грудня 2020 року і довічно.
Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір 840 гривень 80 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складений 17 лютого 2021 року.
Суддя: О.Є. Жукова