КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5321/2021
У Х В А Л А

22 лютого 2021 року місто Київ

справа № 759/17726/18

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Ул`яновської О.В., повний текст рішення складено 05 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 08 лютого 2021 року подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування вимог посилався на те, що копію рішення суду першої інстанції він не отримував та для нього є дивним, що по справі ухвалено рішення, оскільки він відвідував суд 02 червня 2020 року в день, коли мало бути судове засідання, але помічником судді чи секретар (йому невідома посада працівника суду) було повідомлено, що засідання не відбудеться через карантинні заходи. Про наступну дату засідання його повідомлять.

Вказував, що в подальшому він намагався дізнатися стан справи за його позовом, але йому повідомили, що Святошинський районний суд міста Києва з вул. Жилянської переїжджає в інше приміщення на вул. Я.колоса і в цей період інформацію про справі він не отримав.

Зазначав, що 03 вересня 2020 року він направив на адресу суду першої інстанції заяву з метою отримання інформації щодо справи, однак відповіді на заяву він досі не отримав.

Посилався на те, що про ухвалене рішення йому стало відомо 02 лютого 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

А тому, просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Суд вважає наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку неповажними виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу судового засідання від 02 червня 2020 року, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України (а.с.129).

Повний текст рішення виготовлено 05 червня 2020 року.

Згідно супровідного листа від 08 червня 2020 року Святошинським районним судом міста Києва позивачу ОСОБА_1 було направлено копію повного тексту рішення суду від 02 червня 2020 року (а.с.133), однак доказів отримання вказаного конверту з рішенням суду матеріали справи не містять.

07 вересня 2020 року від позивача на адресу Святошинського районного суду міста Києва надійшла заява від 03 вересня 2020 року, в якій останній просив повідомити йому стан розгляду даної справи, а саме: у випадку призначення засідання у справі - надіслати відповідну повістку; у випадку прийняття судом будь-яких рішень у справі - надіслати копії цих рішень на його адресу як позивачу у справі (а.с.135).

21 жовтня 2020 року Святошинським районним судом міста Києва позивачу ОСОБА_1 у відповідь на його заяву від 03 вересня 2020 року було направлено копію повного тексту рішення суду від 02 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , яка була зазначена позивачем як адреса для листування у позовній заяві та у заяві від 03 вересня 2020 року щодо стану розгляду справи (а.с.137). При цьому, конверт з рішенням суду повернувся на адресу Святошинського районного суду міста Києва з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» проставленою 29 листопада 2020 року, що підтверджується штампом АТ «Укрпошта» (а.с.138).

Відповідно до п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Виходячи з дати проставлення АТ «Укрпошта» відмітки на конверті про відсутність ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 29 листопада 2020 року, останнім днем подання апеляційної скарги на зазначене рішення є 29 грудня 2020 року.

Апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 подана до суду 08 лютого 2021 року.

Виходячи з дати проставлення на конверті відмітки про відсутність адресата, вважаю поважними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проставлення вказаної відмітки, а саме: з 30 листопада 2020 року по 29 грудня 2020 року.

Разом з тим, період на подання апеляційної скарги - з 30 грудня 2020 року пропущений без поважних причин.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Як наголошує у своїх рішенням Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Щодо посилання апелянта на те, що про ухвалене рішення йому стало відомо лише 02 лютого 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень вважаю зазначити, що дані про хід апеляційного провадження є доступними як при безпосередньому зверненні до суду так і через мережу інтернет.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржуване рішення надіслано судом до Реєстру 25 червня 2020 року, зареєстровано 26 чеврня 2020 року, оприлюднено 30 червня 2020 року.

Таким чином, апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року подана з пропуском встановленого законом строку без поважних причин.

Згідно з ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, а саме - для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року за період з 30 грудня 2020 року по 07 лютого 2021 року та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Ул`яновської О.В., повний текст рішення складено 05 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.