справа № 166/567/21
провадження № 2/166/178/21
УХВАЛА

іменем України

09 вересня 2021 року смт Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М.,

за участю секретаря Заєць Н.П.,

представника відповідача Качмара І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Забсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами оренди,

встановив:

КП "Забсервіс" 25 травня 2021 року звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами оренди. Свій позов обґрунтовує тим, що 07 лютого 2017 року між КП "Забсервіс" та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 було укладено договори оренди торгівельних місць №82, №111, №257, за умовами яких відповідачка отримала в тимчасове платне користування торгівельні місця АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

За час користування торгівельними місцями у ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати орендної плати на загальну суму 12864 грн, у тому числі 5952 грн заборгованості за договором оренди торгового місця №82, 4800 грн - за договором оренди торгового місця №111, 2112 грн - за договором оренди торгового місця №257.

ОСОБА_2 20 грудня 2019 року припинила діяльність як підприємець.

Покликаючись на абзац 3 п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3, позивач зазначив, що оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як суб`єкта господарювання відповідно до пункту 6 ч.1 ст.80 ГПК провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізчиної особи-підприємця спори за участю такої фізичної оосби-підприємця, у тому числі пов`язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає їа своїми зобовязаннями належним йому майном і після припинення своєї господарської діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Просить стягнути із ОСОБА_1 12864 грн заборгованості за договорами оренди та судові витрати.

Ухвалою суду від 03 червня 2021 року відкрито провадження у даній справі.

Відповідачка 17 серпня 2021 року скерувала до суду відзив на позов, в якому клопотала про закриття провадження у справі. Зазначила із покликанням на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постановах від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 13.02.2019 у справі №910/8729/18, від 05.06.2019 у справі №904/1083/18, що спір за позовом суб`єкта господарювання до фізичної особи, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, що виник при виконанні умов укладеного між ними господарського договору, належить розглядати за правилами господарського судочинства, відтак такий спір суду загальної юрисдикції не підвідомчий.

В обґрунтування своєї позиції посилається на ст.ст.3, 19 ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІ), ст.ст.20, 45 ГПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІ), згідно з якими зобов`язання, що виникло між позивачем та відповідачем є господарським, що не припиняється у зв`язку із припиненням суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення із реєстру суб`єктів підприємницької діяльності).

Просить закрити провадження у даній справі.

Позивач у відповіді на відзив від 03.09.2021 зазначив із покликанням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №593/793/14ц про підвідомчість, на його думку, спорів із фізичною особою, яка припинила підприємницьку діяльність, судам загальної юрисдикції. У вирішенні клопотання представника відповідача про закриття провадження поклався на погляд суду. При цьому, заявив про неспіврозмірність заявлених відповідачкою до стягнення на її користь витрат на правову допомогу.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача клопотання підтримав із підстав, зазначених у ньому, просить його задовольнити. Крім цього, заявив про подання доказів на підтвердження понесених відповідачкою витрат на правову допомогу за правилами ст.141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дійшов такого висновку.

Предметом позову КП «Забсервіс» є стягнення заборгованості з орендної плати згідно з укладеними 07 лютого 2017 року позивачем та відповідачкою, як фізичною особою-підприємцем, договорами про оренду торгових місць №82, №111, №257.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру про реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність 09.02.2015 року.

Фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина восьма статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, господарський суд припиняв провадження у справі, якщо припинено діяльність суб`єкта господарювання, який був однією зі сторін у справі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Фізична особа, яка мала статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратила його, до 15 грудня 2017 року не могла бути стороною у господарському процесі, якщо для цього не було визначених ГПК України підстав. З часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи спори за її участю, зокрема пов`язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася нею раніше, слід було розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було відкрите у господарському суді до настання таких обставин.

У разі припинення провадження у господарській справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, спори за участю фізичної особи, яка припинила підприємницьку діяльність, мали розглядатися за правилами цивільного судочинства.

З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18 (п.67-73).

Посилання представника позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №593/793/14-ц є неспроможними, оскільки спір у справі №593/793/14-ц виник до 15 грудня 2017 року, тобто до внесення змін до положень ГПК України, які розширили юрисдикцію господарських судів у цій категорій справ. Таким чином, вказана постанова Великої Палати Верховного Суду є нерелевантною до даних правовідносин внаслідок змін правового регулювання юрисдикції суду.

З огляду на встановлені судом обставини, дану позовну заяву належить розглядати за правилами господарського судочинства, відтак Ратнівському районному суду як суду загальної юрисдикції такий позов не підвідомчий.

Згідно із п.1 ч.1ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі.

На підставі ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачений позивачем судовий збір слід повернути останньому.

Вимогу відповідачки про стягнення на її користь понесених витрат на правову допомогу суд за клопотанням представника відповідача за правилами ст.141 ЦПК України розгляне після надання останнім доказів на підтвердження їх понесення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, ст.ст.20, 80, 231 ГПК України, суд,

постановив:

Провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства "Забсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами оренди закрити.

Роз`яснити позивачу, що дана позовна вимога підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Сплачений комунальним підприємством «Забсервіс» судовий збір у розмірі 2270 грн згідно із платіжним дорученням №321 від 11 травня 2021 року (оригінал платіжного доручення знаходиться в справі №166/567/21) повернути КП «Забсервіс».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 10 вересня 2021 року.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун