Справа № 352/1399/21
Провадження № 2/352/792/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Кукули О.С.

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її батько ОСОБА_3 був власником будинковолодіння АДРЕСА_1 , 1983 року забудови. Будинковолодіння складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, вартість яких становить 90583 грн. Однак свідоцтво про право власності батько не отримував, відповідно його право власності не зареєстровано в реєстрах речових прав. 27.10.2010 р. батько склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів позивачці. Після смерті батька, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі і на вказане будинковолодіння. Позивачка є спадкоємцем за заповітом спірного будинковолодіння, спадкоємцем за законом першої черги є її мама ОСОБА_2 . Проте, остання на спадкове майно не претендує. Крім того, мама 15.03.2021 р. подала заяву про те, що відмовляється від належної її обов`язкової частки у спадщині. Позивачка прийняла спадщину у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно позивачка позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого батька.

Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Марущак В.І. подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задоволити та справу розглянути у відсутності сторони позивача.

Відповідачка у підготовче засідання не з`явилася, у поданій суду заяві позов визнала, щодо його задоволення не заперечувала, просила розглянути справу в її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлено, що батько позивачки ОСОБА_3 був власником будинковолодіння будинковолодіння АДРЕСА_1 , 1983 року забудови, вартість якого на даний час складає 90583 грн. Однак, реєстрація права власності на вказане будинковолодіння не проводилась, належний правовстановлюючий документ відсутній.

Статею 100 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) визначалося, що в особистій власності громадян може бути, зокрема, і житловий будинок. При цьому глава десята цього кодексу не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією.

Відповідно до п.4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 р., реєстрації підлягали всі будинки та домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності та були розташовані в межах міст і селищ міського типу.

Жодною інструкцією не встановлювався обов`язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у сільських населених пунктах.

Закон України «Про власність» від 07.02.1991 р. також не передбачав обов`язкової державної реєстрації права власності.

За загальним правилом закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено у ч.1 ст.58 Конституції України та ст.5 ЦК України, згідно якої дію акту цивільного законодавства в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності. До події або факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому будинковолодіння, яку прийняла позивачка як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 27.10.2010 р. секретарем виконкому Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вказані обставини, які відповідачкою не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивачку можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на вказане будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого батька.

На підставі наведеного, відповідно до ст.58 Конституції України, ст. 5, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 (на даний час с. Підлужжя Івано-Франківської ТГ Івано-Франківської області) вартістю 90583 грн. у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 27.10.2010 р. секретарем виконкому Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлого ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 17.09.2021 р.

Суддя М.М.Хоминець