Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1759/20 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 60 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М, Талько О.Б.

за участю секретаря

судового засідання Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №289/1759/20 за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради Житомирської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2021 року, яке ухвалено суддею Сіренко Н.С. у м. Радомишль

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, у якому просила визнати поважною причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 1,57 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 227654 від 30 березня 2005 року.

Зазначає, що у відповідності до ст. 1261 ЦК України, позивач, як дочка спадкодавця звернулася до нотаріальної контори, щоб вступити в спадщину після смерті батька, але їй було повідомлено, що відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини вона пропустила. Позивач вказує, що не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті батька влаштовувала поминальні обіди, замовляла пам`ятник, а коли майже закінчувався строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, захворіла та мала загострення хронічної хвороби, в зв`язку з чим, позивачем було витрачено значні суми коштів та багато часу на лікування та відновлення здоров`я, а тому в установлений законом строк не змогла звернутися до нотаріальної контори.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи та фактично керувався лише своїми припущеннями під час ухвалення оскаржуваного рішення. Зокрема, не врахував, що позивач, ще16 квітня 2014 року - до смерті батька, зверталась до сімейного лікаря у зв`язку поганим самопочуттям. Суд не взяв до уваги те, що з 17 червня 2014 року по 25 жовтня 2014 року, ОСОБА_1 постійно перебувала в лікарнях м. Радомишля та м. Житомира, проходила всебічне обстеження. З 25 жовтня 2014 року по 28 жовтня 2014 року - остання готувалась до операції, яку було проведено 28 жовтня 2014 року. 12 листопада 2014 року - ОСОБА_1 було виписано з лікарні. Однак, після цього, вона ще не один рік зверталася у лікарню та проходила реабілітацію. Крім того, в оскаржуваному рішенні судом зазначено, що ОСОБА_1 не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте вказане не відповідає дійсності, оскільки, звернувшись до нотаріуса, позивач отримала усну відповідь, з якої слідувало, що, оскільки вже минуло більше ніж півроку з дня смерті спадкодавця, то нотаріус згідно діючих норм Закону України «Про нотаріат» не мав права приймати від позивача письмову заяву про прийняття спадщини. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 вважає, що зазначені обставини є поважними причинами пропуску строку звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

В судовому засіданні представник доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. З урахуванням ч.2 ст. 247 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, який не з`явився в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Наведені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть останнього, свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про укладення нею шлюбу (а.с.8-10).

Як вбачається з довідки виданої Лутівським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області від 30 червня 2020 року за №326, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім померлого в цьому будинку разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 1,57 га, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельні ділянки Серії ЯБ № 227654 від 30.03.2005 (а.с.11).

Згідно інформації, наданої Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області, від 13 листопада 2020 року № 760/01-16, ніхто зі спадкоємців із заявою про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини або заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не звертався. Спадкова справа щодо майна ОСОБА_2 не заведена (а.с.25).

Згідно виписки з протоколу засідання ЛКК №180 від 03.09.2020, виданої Поліклінічним відділенням Комунального некомерційного підприємства «Радомишльська лікарня» Радомишльської міської ради, позивач у період з 08.10.2014 по 24.10.2014 перебувала на амбулаторному лікуванні (а.с.14).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів про наявність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк позивачем не надано, у зв`язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є такі причини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 зазначала, що фізично не могла у шестимісячний строк звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки перебувала на лікуванні, у зв`язку із загостренням хронічних хвороб. На підтвердження даних обставин позивач надала до суду першої інстанції виписку з протоколу засідання ЛКК від 03.09.2020 про її лікування амбулаторно у період з 08.10.2014 по 24.10.2014, а під час апеляційного розгляду справи - копію медичної картки на 19 аркушах.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведені, викладені в заяві, обставини неможливості через наявність у неї тяжкої та тривалої хороби протягом певного періоду часу подати відповідну заяву до нотаріуса, а також інші підстави та причини, які також об`єктивно, непереборно, істотно перешкоджали їй звернутися у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також позивач не довела неможливість надіслати відповідну заяву засобами зв`язку, в тому числі поштою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами справи і по суті зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення цих обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2021 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2021 року.

Головуючий Судді