_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/135/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Свистуновій Є.С. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 31.12.2020р. звернулася до суду з даним позовом у якому просила:

- стягнути з ОСОБА_2 , грошову компенсацію на користь позивача ОСОБА_1 , у розмірі 50 відсотків від суми продажу квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 59 500 доларів США, які було отримано відповідачкою ОСОБА_2 згідно розписки;

- Зобов`язати ОСОБА_2 не вчиняти перешкоди та надати свою згоду на продаж квартири АДРЕСА_2 (співвласниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно Договору дарування, від 08.07.2006 р., засвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Похиленко Л.М., на праві приватної спільної часткової власності, р. 5782);

та розподілити таким чином майно набуте подружжям під час шлюбу:

Залишити у власності та користуванні відповідачці ОСОБА_2 :

-Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , на праві приватної спільної часткової власності, відповідно Договору дарування від 08.07.2006 р., засвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Похиленко Л.М., р. 5782;

-квартиру під АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності мати відповідачки - ОСОБА_4 , відповідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М., зареєстрований у реєстрі за № 6764, від 10.09.2018 р.;

-земельну ділянку, 4 - Б, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0.0188 га, кадастровий номер 0:02:004:3266, що належить відповідачці на праві приватної власності та збудований двохповерховий житловий будинок, загальною площею 200 кв.м.;

-Автомобиль Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1 , 2006 ріку випуску, що зареєстрований на ім`я позивача але знаходиться у користуванні позивачці.

Залишити у власності та користуванні позивача ОСОБА_1 :

-Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності, відповідно Договору дарування від 08.07.2006 р., засвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Похиленко Л.М., р. 5782;

-земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0043, що розташована на території АДРЕСА_5 , що належить позивачу, на праві приватної власності, відповідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Похиленко Л.М., 23.03.2009 р., за реєстром № 1387;

-Автомобіль Honda Accord 2.Oi Comfort 6 MT (CU), державний номер НОМЕР_2 , 2008 ріку випуску, що зареєстрований на ім`я відповідачці але знаходиться у користуванні позивача.

Позов мотивовано тим, що зазначене майно набуто у період шлюбу, а тому відповідно до вимог Сімейного кодексу України має право на Ѕ частину зазначеного майна.

Представник відповідача з позовом погодився частково, подавши письмові пояснення, у яких зазначив про можливість поділу земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0043, що розташована на території АДРЕСА_5 та двох автомобілів, у задоволенні позову в іншій частині просив відмовити у зв`язку з безпідставністю вимог.

Представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторонами у період шлюбу з 02.09.2005р. по 14.03.2019р. було набуто наступне майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя:

-Квартира АДРЕСА_2 . Відповідно витягу з ЄДР: квартира складається з двох кімнат, загальна площа 70,6 кв.м, житлова площа - 34,5 кв.м. Квартира належить обом сторона на праві приватної спільної часткової власності по Ѕ частині кожному;

-В період шлюбу позивачем ОСОБА_3 було укладено Договір кредиту № 2007/13-2.06/744 від 04.12.2007 р. з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» з метою придбання житлової квартири АДРЕСА_6 ;

-Зазначену квартиру продано згідно Договору купівлі-продажу від 15.06.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Різой Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 368. Зазначена інформація підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Договором купівлі-продажу кв. АДРЕСА_1 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_5

-Земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0043, що розташовану на території АДРЕСА_5 , що підтверджується відповіддю Приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу, Похиленко Л.М. від 20.04.2021р. № 110/01-16 та копією договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Похиленко Л.М., 23.03.2009 р., за реєстром № 1387.

Також, у період шлюбу на сумісні кошти сторонами було придбано два автомобіля:

1.Автомобіль Honda Accord 2.Oi Comfort 6 MT (CU), державний номер НОМЕР_2 , 2008 ріку випуску.

Згідно звіту про оцінку транспортного засобу Honda Accord 2.Oi Comfort 6 MT (CU), державний номер НОМЕР_2 , складеного Суб`єктом оціночної діяльності СОД ТОВ «МЕДІСОН-ГРУП» станом 08.07.2020р., вартість вказаного автомобіля складає 248 690,00 грн.

Цей автомобіль зареєстровано на ім`я відповідачки ОСОБА_3 але він знаходиться у користуванні позивача ОСОБА_3 .

2. Автомобіль Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1 , 2006 ріку випуску.

Зазначений автомобіль, зареєстровано на ім`я позивача ОСОБА_1 але знаходиться у користуванні відповідачці ОСОБА_2

15.06.2018р. позивачем відповідачці були передані грошові кошти, у розмірі 119 000 доларів США отриманих з продажу квартири за адресою: АДРЕСА_7 , що підтверджується розпискою (а.с.36).

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

Статтями 60-61 Сімейного кодексу України передбачено, що майно,набуте подружжям за час шлюбу,належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання,ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо)самостійного заробітку(доходу). Вважається,що кожна річ, набута за час шлюбу,крім речей індивідуального користування,є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи,одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї,то гроші,інше майно,в тому числі гонорар,виграш,які були одержані за цим договором,є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст.ст.65,69 СК України дружина,чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина,чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації,а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації,має бути нотаріально засвідчена. Договір,укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя,якщо майно,одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Дружина і чоловік мають право на поділ майна,що належить їм на праві спільної сумісної власності,незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 Сімейного кодексу України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Також пунктом 19 вказаної Постанови Пленуму ВСУ вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.

Пунктом 22 вказаної Постанови Пленуму ВСУ визначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно із частинами першою, третьою статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 364, частиною 3 статті 370 ЦК України, встановлено, що співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої компенсації вартості його частки.

Згідно ст.81ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, грошова сума у 119000 доларів США, земельна ділянка кадастровий №:01:001:0043 за адресою АДРЕСА_5 ; а/м Honda Accord 2.0i Comfort 6(MT) державний номерний знак НОМЕР_2 та а/м Chevrolet Aveo державний номерний знак НОМЕР_1 2006 року випуску, на підставі ст.60 та 63 СК України є об`єктами спільної часткової власності сторін у рівних частках, і позивач має право на поділ майна подружжя.

Суд на підставі викладеного вважає, що, той факт, що позивач заявив вимогу про стягнення грошової компенсації вартості майна, набутого за час перебування у шлюбі - спільної сумісної власності подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 ., яку було продано відповідно Договору купівлі-продажу від 15.06.2018р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Різой Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 368, є свідченням того, що сторони не дійшли згоди щодо поділу майна і позивач, звертаючись до суду з даним позовом, бажає отримати 50 відсотків від суми продажу зазначеної квартири, яку було отримано відповідачкою після її продажу. Оскільки вказана сума є предметом спільної сумісної власності подружжя, і стороною відповідача не доведено, що вона витрачена в інтересах сім`ї, суд вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити.

Крім того, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо поділу майна подружжя шляхом: визнання за сторонами права власності по Ѕ частині земельної ділянки кадастровий №:01:001:0043 за адресою АДРЕСА_5 ; визнання за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) права власності на а/м Honda Accord 2.0i Comfort 6 (MT) державний номерний знак НОМЕР_2 та залишення у користуванні та власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4 ) автомобіль Chevrolet Aveo державний номерний знак НОМЕР_1 2006 року випуску.

Задовольняючи позов стосовно поділу майна транспортних засобів, суд виходив з того, що автомобіль Honda Accord 2.0i Comfort 6 (MT) державний номерний знак НОМЕР_2 знаходиться у фактичному користуванні позивача, а автомобіль Chevrolet Aveo державний номерний знак НОМЕР_1 у фактичному користуванні відповідача, а також того, що сторонами суду не надано доказів ринкової вартості останнього автомобілю, і сторони клопотань про призначення відповідної оціночної експертизи не заявляли.

Суд вважає позовні вимоги щодо поділу квартири за адресою: АДРЕСА_8 безпідставними оскільки за Договором купівлі-продажу сторони вже є її власниками по Ѕ частині кожен.

Щодо поділу квартири АДРЕСА_3 , зареєстровану за ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М., зареєстрований у реєстрі за № 6764, від 10.09.2018 р. , суд зазначає, що вона не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 , а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню вимоги щодо поділу земельної ділянки, 4 - Б, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0.0188га, кадастровий номер 0:02:004:3266, що належить відповідачці на праві приватної власності та збудований двохповерховий житловий будинок, загальною площею 200 кв.м., оскільки зазначена земельна ділянки отримана у власність відповідачкою шляхом безоплатної передачі, а отже не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки є особистою власністю відповідачки.

Вимоги щодо зобов`язання відповідача не вчиняти перешкод та надати свою згоду на продаж квартири АДРЕСА_2 , суд вважає безпідставними, у позові не обґрунтованими, а обставини стосовно цього не доведеними.

Щодо доводів сторони відповідача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову в частині стягнення з Кулигіної грошової компенсації у розмірі 50 відсотків від суми продажу квартири АДРЕСА_1 , яка складає 59 500 доларів США, посилаючись на те, що коти витрачені в інтересах сім`ї під час спільного проживання та ведення господарства, а саме на придбання квартири АДРЕСА_3 , зареєстровану за ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М., зареєстрований у реєстрі за № 6764, від 10.09.2018. Суд зазначає, що сторона відповідача у порушення вимог ст.81ч.1 ЦПК України не довела суду обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх заперечень. Суд не вбачає інтересу позивача ОСОБА_3 , як одного з подружжя, у придбанні цієї квартири ОСОБА_4 , яка з пояснень учасників справи, є матір`ю відповідачки, а крім того, що у цей час квартира вибула з її власності третій особі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) грошову компенсацію від суми продажу квартири АДРЕСА_1 у розмірі 59500 доларів США.

Поділити майно набуте ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4 ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) за час шлюбу, а саме:

- визнати за ними право власності по Ѕ частині земельної ділянки кадастровий №:01:001:0043 за адресою АДРЕСА_5 ;

- визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) право власності на автотобіль Honda Accord 2.0i Comfort 6(MT) державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- залишити у користуванні та власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4 ) автомобіль Chevrolet Aveo державний номерний знак НОМЕР_1 2006 року випуску.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.