Справа № 690/230/21
Провадження № 2/690/145/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко Р.І.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним цивільним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання спільної малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку/доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 2008 року почали проживати в цивільному шлюбі та ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась донька ОСОБА_5 , яка на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, однак вона не має змоги забезпечити їй належний рівень, а відповідач, будучи здоровим та працездатним може сплачувати аліменти.

Ухвалою судді Ватутінського міського суду Черкаської області від 26.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, викликано учасників справи у судове засідання, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Згідно заяви про невизнання заявленого позову, поданої 15.07.2021 року ОСОБА_3 до суду, його рідними 02.06.2021 року отримано копію ухвали від 26.05.2021 року та примірник позовної заяви з додатками. За змістом даної заяви відповідач заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог, оскільки в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання своєї доньки ОСОБА_6 , а ОСОБА_1 у позові взагалі не зазначено, що він не надає матеріальної допомоги на утримання доньки та не надано жодного доказу, що він ухиляється від виконання даного батьківського обов`язку. Одночасно відповідачем подано до суду розрахунок його витрат на правничу допомогу адвоката Павленка С.І. в розмірі 2 600 грн., додаткову угоду до договору від 14.07.2021 року в якому визначено гонорар адвоката в розмірі 4 000 грн., а також квитанцію до прибуткового касового ордеру від 14.07.2021 року № 58, яка підтверджує оплату ОСОБА_3 коштів адвокату Павленку С.І. в розмірі 4 000 грн.

До початку судового розгляду позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог щодо розміру аліментів з 1/2 на 1/4 частини доходів відповідача.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в зменшеному розмірі та просила їх задовольнити. Також вказала, що ОСОБА_3 інколи пересилає грошові кошти на карту доньки, однак робить це не регулярно та надані ним кошти є мізерними, як наслідок, не дозволяють забезпечувати потреби доньки. Фактично на даний час спільна з відповідачем донька перебуває на її утриманні та утриманні ОСОБА_7 , з яким перебуває в зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_2 , представник позивача, повноваження якого підтверджується ордером від 27.08.2021 року серії СК № 122837, просив задовольнити позов, оскільки заявлена вимога щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є тим мінімальним розміром аліментів, які визначено ч. 2 ст. 182 СК України, а кошти, які надаються відповідачем добровільно та на власний розсуд є суттєво меншими.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки не має щомісячного стабільного доходу, а також добровільно надає допомогу по мірі можливості, коли донька просить про це, шляхом перерахування коштів їй на картковий рахунок «Юніор» та придбанням одягу. Також вказав, що ОСОБА_1 перешкоджає йому в постійному спілкуванні з донькою.

ОСОБА_4 , представник відповідача, повноваження якого підтверджується ордером від 14.07.2021 року серії ЧК № 195265, заперечив проти задоволення позовних вимог, у тому числі з урахуванням зменшення позивачем їх розміру, з мотивів вказаних відповідачем. Додатково вказав, що позивачем не надано жодних доказів не надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання їх спільної доньки. Також надав у судовому засіданні остаточний розрахунок затраченого ним часу на надання ОСОБА_3 правничої допомоги, загальний розмір якої становить 4 200 грн., та просив стягнути з позивача на користь відповідача фактично сплачені ним кошти на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

Допитана, за клопотанням позивача, в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_5 , в присутності представників служби в справах дітей, органу опіки та піклування, надала суду пояснення, що за власною ініціативою спілкується зі своїм батьком ОСОБА_3 в телефонному режимі, оскільки він проживає далеко та їй першим не телефонує, а матір жодних заборон щодо спілкування з батьком не висловлювала та не забороняла цього. Також пояснила, що з березня 2021 року має власну батьківську карту на яку батько інколи, за її проханням, але не за кожним, перераховує грошові кошти, в різному розмірі, але їх сукупний розмір не перевищує 1 000 грн. в місяць. Фактично ця картка знаходиться в матері та вона витрачає наявні на ній кошти на різні потреби продукти харчування, дитячий одяг. Додатково на запитання представника відповідача пояснила, що батько речей їй не купував.

Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Заслухавши доводи сторін, їх представників та пояснення неповнолітньої ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15.09.2018 року Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Позивач змінила прізвище на ОСОБА_8 з ОСОБА_9 після реєстрації шлюбу 03.03.2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії

НОМЕР_2 , виданого 03.03.2020 року Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до змісту довідок №№ 638, 639, виданих 14.05.2021 року виконавчим комітетом Шполянської територіальної громади Черкаської області, ОСОБА_1 утримує доньку ОСОБА_5 та проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на день подачі позову спільній доньці сторін, виповнилося повних 12 років.

Днем звернення до суду є 20.05.2021 року, тобто день його відправлення на адресу Ватутінського міського суду Черкаської області поштовим зв`язком, що підтверджується інформацією про поштове відправлення № 797.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколу № 7 до неї, Конвенцією ООН про права дитини, а також Декларацією прав дитини.

Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до змісту ст. 26 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов`язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Принцип № 4 Декларації прав дитини зазначає, що дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток, з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Положеннями ч. 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» законодавець установлюючи прожитковий мінімум на місяць для дітей відповідного віку розділяє їх лише на 2 групи: віком до 6 років та віком від 6 до 18 років, та з 01.01.2021 року встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 2 395 грн., а з 01.07.2021 року він вже становить 2 510 грн.

Згідно положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність, крім іншого, може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи вказане та встановлені обставини в суду відсутні сумніви, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, а між сторонами відсутня домовленість як щодо способу виконання відповідачем обов`язку утримувати неповнолітню доньку, так і щодо розміру грошового утримання, яке б відповідач добровільно надавав на утримання дитини.

Крім того, відповідачем також не надано суду доказів щодо наявності обставин, що підлягають врахуванню під час вирішення справ вказаної категорії, зокрема наявність у нього інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, незадовільного стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення.

При цьому, суд вважає, що факти добровільного перерахунку відповідачем коштів на картковий рахунок доньки, які вона могла використовувати на свої потреби, не є свідченням належного виконання ним обов`язку, передбаченого ст. 180 СК України, так як вони мають неперіодичний характер та сума цих коштів є меншою, ніж щомісячний мінімальний гарантований розмір аліментів для дитини, який передбачено ч. 2 ст. 182 СК України.

Також суд критично оцінює доводи відповідача та його представника, що аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини доходів ОСОБА_3 , але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, є непосильним для нього, оскільки його витрати на правничу допомогу в даній справі становлять 4 000 грн., які він сплатив одноразово, що є більшим за суму 3 місячних аліментних платежів у мінімальному розмірі, який передбачений ч. 2 ст. 182 СК України.

Враховуючи встановлені обставини, в тому числі наявність обов`язку у ОСОБА_3 утримувати неповнолітню ОСОБА_5 , яка є його донькою, що відповідачем не оспорюється, а також відсутність доказів як на підтвердження наявності домовленості з відповідачем щодо грошового розміру утримання їх спільної неповнолітньої дитини, так і щодо наявності інших обставин, що підлягають врахуванню під час вирішення справ вказаної категорії, суд вважає доцільним присудити аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які слід стягувати з відповідача на користь позивача, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме 20.05.2021 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вказане відповідає вимогам національного законодавства, не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін та їх спільної дитини.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

У відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 904 (дев`ятсот чотири) грн. 00 коп., від сплати якого звільнена позивач при подачі позову, оскільки підстав для звільнення ОСОБА_3 від його сплати судом не встановлено.

Також враховуючи те, що судом задоволено позовні вимоги, згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним судових витрат на оплату правничої допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 278-279, 354-355, 430, п.п. 15.5 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Присудити аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 15.03.2021 року територіальним підрозділом Управління Державної міграційної служби України № 7117, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме 20.05.2021 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , судовий збір у дохід держави в розмірі 904 (дев`ятсот чотири) грн.

Інші судові витрати залишити за відповідачем.

Допустити негайне виконання рішення суду в стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Копію рішення вручити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 30.08.2021 року.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Линдюк В.С.