Справа № 362/5293/20
Провадження №2/367/6313/2021
УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2021 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано на розгляд Ірпінському міському суду Київської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2021року вищезазначену позовну заяву передано судді Шестопаловій Я.В.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем ОСОБА_1 пред`явлено позов з вимогами немайнового характеру до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 2 ст.28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Згідно позовної заяви останнє відоме місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 , значиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до позовної заяви реєстрація місця проживання позивача ОСОБА_1 знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи встановлені обставини, оскільки ні позивач, ні відповідач у Ірпінському регіону не зареєстровані у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про необхідність передачі справи за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Згідно із Законом України "Про внесення зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону, щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів, від 3 листопада 2020 року, № 950-IX, розділ XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545 із наступними змінами) доповнити пунктом 3-1 такого змісту: 3-1. До набрання чинності законом України, щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року".

Згідно листа Ради суддів України від 22.07.2020 року № 9рс-466/20-вих, адресованому головам місцевих та апеляційних загальних судів, зазначено, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Отже, підстав для розгляду цієї справи Ірпінським міським судом Київської області не встановлено.

За таких обставин, розгляд цієї справи належить до територіальної підсудності Бородянського районного суду Київської області.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що вказана справа не є підсудна Ірпінському міському суду Київської області та була передана помилково.

За таких обставин, вважаю за необхідне направити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до Васильківського міськрайонного суду Київської області для передачі належному суду.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 259, 260, 261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, разом з доданими до неї документами, як помилково направлену - повернути до Васильківського міськрайонного суду Київської області для направлення справи за територіальною підсудністю до належного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.В. Шестопалова