Справа № 165/1957/20
Провадження № 2/165/71/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

16 лютого 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі

головуючого судді Ушакова М.М.,

з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову: Головний державний виконавець Нововолинського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) Політей Юлія Анатоліївна, про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, -

встановив:

24 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову: Головний державний виконавець Нововолинського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) Політей Ю.А., про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 16 квітня 2014 року з відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 27 березня 2014 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Вказує, що з часу призначення судом аліментів відповідач не сплачував жодної копійки. Зазначає, що з 13 серпня 2019 року здійснюється примусове виконання рішення суду, стягнення аліментів відбувається через Нововолинський міський відділ ДВС Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) у виконавчому провадженні №59794805, відповідачем у справі за час примусового виконання рішення Нововолинського міського суду у Волинської області від 16.04.2014 року в справі №165/813/14-ц, не сплачено жодної копійки на утримання двох дітей. Зазначає, що з часу виникнення заборгованості зі сплати аліментів у відповідача не було жодних перешкод для своєчасного погашення боргу, вважає, що вказана заборгованість по аліментам виникла з його вини, оскільки відповідач достовірно знаючи про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів, про розмір аліментів, що підлягає сплаті, про період стягнення з нього аліментів, не виконує покладений на нього обов`язок по сплаті аліментів, що й стало підставою звернення до суду. Позивач зазначає, що за відповідачем станом на 30 червня 2020 року заборгованість зі сплати аліментів становить 78178,00 грн. Позивач вказує, що з 13 серпня 2019 року, з часу відкриття виконавчого провадження на її користь з відповідача підлягали стягненню аліменти в розмірі по 50% прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, і відповідно, один прожитковий мінімум на двох дітей 2005 року народження та 2011 року народження. Зазначає, що розрахований державним виконавцем розмір заборгованості не відповідає дійсності, а тому є спірним, вважає, що заборгованість відповідача по аліментах, які стягуються рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 16 квітня 2014 року на її користь становить 57978,00 грн. Крім того позивач вважає, що у відповідача наявні підстави для відповідальності прострочення сплати аліментів у виді неустойки (пені) за період з 13 серпня 2016 року по даний час. Позивач вважає, що станом на 20 липня 2020 року, неустойка (пеня) за несвоєчасно сплачені аліменти відповідачем у виконавчому провадженні №55208907, примусове виконання якого здійснюється Нововолинським міським відділом ДВС Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) становить 55293,22 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь позивача заборгованість по аліментах визначених рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 16 квітня 2014 року в сумі 57978,00 грн. та неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в загальній сумі 55293,22 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат по справі.

До проведення судового засідання позивач ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити без їхньої участі, позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив на позов не подав.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову: Головний державний виконавець Нововолинського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) Політей Ю.А. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, зокрема: копію паспорта позивача (а.с.4), розрахунок заборгованості сплати аліментів (а.с.6), копію рішення суду про стягнення аліментів (а.с.7-8), інформацію про виконавче провадження (а.с.9-12), розрахунок заборгованості по сплаті аліментів та пені за несвоєчасну сплату аліментів (а.с.13-14), суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи із наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 16 квітня 2014 року з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно на двох дітей, починаючи з 27.03.2014 року до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.7-8).

Відповідно до розрахунку заборгованості сплати аліментів, складеного головним державним виконавцем Політей Ю.А. станом на 01.01.2019 року заборгованість ОСОБА_2 перед стягувачем ОСОБА_1 по ВП №59794805 становить 15400,00 грн., станом на червнь 2020 року становить 34934,50 грн. (а.с.6).

Відповідно до наданого позивачем ОСОБА_1 розрахунку заборгованості по сплаті аліментів та пені за несвоєчасну сплату аліментів згідно рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 16 квітня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 27.03.2014 року до досягнення ними повноліття, розмір аліментів за період з серпня 2016 року по червень складає 57978,00 грн., сума пені за період з серпня 2016 року по червень 2020 року складає 55293,22 грн. (а.с.13-14).

Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 СК України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений Законом України "Про виконавче провадження" і суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені під час розгляду справи № 6-850 св 17.

Судом встановлено, що позивач вважає розрахований державним виконавцем розмір заборгованості таким, що не відповідає дійсності, а тому вважає його спірним. Вважає, що заборгованість відповідача по аліментах, які стягуються за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 16 квітня 2014 року становить 57978,00грн., починаючи з серпня 2016 року по червень 2020 року (а.с.13-14).

Відповідно до ч. 3 статті 195 Сімейного Кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Разом з тим, у наданих позивачем суду матеріалах цивільної справи відсутній належний розрахунок заборгованості по аліментах, розрахований державним виконавцем з серпня 2016 року. Натомість у матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості по аліментах розрахований державним виконавцем лише починаючи з січня 2019 року до червня 2020 року (а.с.6).

За таких обставин суд позбавлений можливості визначити дійсний розмір заборгованості по аліментах, починаючи з серпня 2016 року по червень 2020 року на підставі лише розрахунку, наданого позивачем, без розрахунку державного виконавця за вказаний період, а тому відмовляє позивачу у стягненні з відповідача в її користь заборгованості по аліментах за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 16 квітня 2014 року в сумі 57978,00грн., починаючи з серпня 2016 року по червень 2020 року за недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 18 ЦПК України рішення суду є обов`язковим до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Для відповідача така відповідальність встановлена у статті 196 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Суд вважає, що утворена з вини відповідача ОСОБА_2 заборгованість по аліментах є підставою для нарахування йому пені за неналежне виконання зобов`язання.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.

Виходячи з розрахунку заборгованості сплати аліментів, складеного головним державним виконавцем Політей Ю.А. станом на 01.01.2019 року заборгованість ОСОБА_2 перед стягувачем ОСОБА_1 по ВП №59794805 становить 15400,00 грн., сам розрахунок даної суми відсутній та невідомо за який саме період виникла дана сума заборгованості, за період з січня 2019 року (включно з сумою боргу станом на 01.01.2019 року у розмірі 15400,00 грн.) по червень 2020 року включно сума заборгованості сплати аліментів становить 34934,50 грн. (а.с.6).

Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з серпня 2016 року по червень 2020 року включно становить 55293,22 грн. (а.с.13-14).

Разом з тим не підлягають до задоволення позовні вимоги позивача про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з серпня 2016 року по грудень 2018 року включно, оскільки позивачем не надано суду розрахунку заборгованості по аліментах державного виконавця за вказаний період, а розрахунок заборгованості, який міститься у матеріалах справи проведений лише за період з січня 2019 року по червень 2020 року, щодо попередніх періодів то у даному розрахунку відсутні дані щодо заборгованості помісячно, лише зазначено суму заборгованості станом на 01.01.2019 року у розмірі 15400,00 грн.

За таких обставин позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів підлягають до задоволення частково - за період з січня 2019 року по червень 2020 року включно.

Враховуючи кількість днів прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів у цій справі, розмір простроченого зобов`язання, суму пені, яка утворилась з огляду на розмір простроченого зобов`язання, а також положення частини другої статті 196 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату ним аліментів за період з січня 2019 року по червень 2020 року у розмірі 35593,22 грн., із розрахунку наданого позивачем та неоспорюваного відповідачем: за січень 2019 року - 2027,00 грн., за лютий 2019 року - 2027,00 грн., за березень 2019 року - 2027,00 грн., за квітень 2019 року - 2027,00 грн., за травень 2019 року - 2027,00 грн., за червень 2019 року - 2027,00 грн., за липень 2019 року -2118,00 грн., за серпень 2019 року - 2118,00 грн., за вересень 2019 року - 2118,00 грн., за жовтень 2019 року - 2118,00 грн., за листопад 2019 року - 2118,00 грн., за грудень 2019 року - 2218,00 грн., за січень 2020 року - 2218,00 грн., за лютий 2020 року - 2218,00 грн., за березень 2020 року - 2218,00 грн., за квітень 2020 року - 1996,00 грн., за травень 2020 року - 1330,00 грн., за червень 2020 року - 643,22 грн. (а.с.13-14).

Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 181, 194, 195, 196 СК України, ст.ст. 76, 81, 89, 133, 140, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 35593 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн. 22 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис М.М. Ушаков