КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року

м. Київ

справа №755/8978/20

провадження №22-ц/824/13061/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач),

суддів - Желепи О.В., Шкоріної О.І.

за участю секретаря судового засідання - Пугач Д.С.

позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Університет»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Університет» Раєвського Олексія Валерійовича

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року у складі судді Катющенко В.П.

у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Університет» про захист прав споживача на укладення договору на реструктуризацію заборгованості за споживчі житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року голова ОСББ «Університет» Богушко О.А. звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 липня 2020 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСББ «Університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву про захист прав споживача на укладення договору на реструктуризацію заборгованості за споживчі житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12листопада 2020 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «УНІВЕРСИТЕТ» про захист прав споживача на укладення договору на реструктуризацію заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, об`єднано їх в одне провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року первісну позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 03 серпня 2021 року голова ОСББ «Університет» Раєвський О.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Звертає увагу суду на те, що цивільним процесуальним законом розмежовано підготовче провадження з проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (глава 3 розділ ІІІ «Позовне провадження») та розгляд справи по суті із проведенням судового засідання (глава 6 вказаного розділу).

Зазначає, що викладені в ухвалі суду обставини не відповідають дійсності, оскільки повідомлення направлялися під час карантину, спричиненого COVID-19, а по-друге в поштових повідомленнях (а.с.123,131) відсутні підписи про отримання представником позивача поштових відправлень, а у повідомленні (а.с. 106) стоїть підпис невідомої особи.

Апелянт вказує, що судові повідомлення були отримані стороною позивача вже після призначених дат судових засідань.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції керувався положеннями статей 131, 223, 257, 258, 260 ЦПК України та виходив того, що позивач за первісним позовом систематично не з`являється у судові засідання, при цьому належним чином повідомлений про розгляд справи, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, розглядом справи не цікавиться.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте, ухвала суду не відповідає вказаним нормам, що згідно статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За вимогами статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, а судові повідомлення - судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Згідно частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення позовної заяви без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, яка у такому разі визначається як друга поспіль неявка, при ненадходженні від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що у підготовче судове засідання, призначене на 23 грудня 2020 року обидві сторони не з`явилися, про що була складена відповідна довідка, у зв`язку з чим підготовче засідання було відкладено на 24 лютого 2021 року (а.с. 103).

Відповідно до довідки, складеної секретарем судового засідання Кравченко А.С., судове засідання, призначене на 24 лютого 2021 року, не відбулось, оскільки справа була знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Підготовче засідання відкладено на 19 квітня 2021 року (а.с. 118).

19 квітня 2021 року позивач у судове засідання не з`явився, підготовче засідання відкладено на 24 червня 2021 року (а.с. 128).

24 червня 2021 року сторони у судове засідання не з`явилися, наступний розгляд справи призначено на 07 вересня 2021 року (а.с. 133).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду з підстав повторної неявки позивача у підготовче засідання.

У матеріалах справи відсутні докази про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Таким чином, підготовче судове провадження - це стадiя судового прoцесу, в якoму рoзглядається предмет спoру, позoвні вимoги, заперечення на позoвні вимoги, склад учасників судовoго процесу, вирішення відводів, xарактер спірних правовідносин та інших дій, які будуть слугувати для правильного і безперешкoдного розгляду справи пo суті, іншими словами, це - важлива складова судочинства, що спрямована на створення умов для правильного, безперешкодного та своєчасного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче засідання є формою підготовчого провадження, яка полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій.

Підготовче засідання проводиться судом із повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Частиною другою статті 198 ЦПК України передбачено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у підготовчому засіданні.

За змістом частин першої-другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи зі змісту вказаних процесуальних норм, підготовче провадження має бути проведено протягом встановлених строків, а неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Цивільним процесуальним законом чітко розмежовано підготовче провадження із проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (Глава 3 Розділу III «Позовне провадження») та розгляд справи по суті із проведенням судового засідання (Глава 3 вказаного розділу).

Стаття 223 ЦПК України, яка, зокрема, передбачає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, стосується розгляду справи по суті, у зв`язку з чим регулятивний вплив цієї статті не поширюється на випадок неявки позивача у підготовче засідання.

Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання (Правовий висновок у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17).

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці «право на суд» передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 р. суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

Таким чином, за обставин, коли підготовче провадження закрито не було та призначення справи до судового розгляду по суті не відбулося, тобто розгляд справи перебував на стадії підготовчого процесу, у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України та залишення позову без розгляду.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду оскаржуваної ухвали та є обґрунтованими.

З вищенаведених підстав колегія суддів не погоджується з постановленою ухвалою та уважає, що відповідно до вимог статті 379 ЦПК України остання підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Університет» Раєвського Олексія Валерійовича - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено «14» вересня 2021 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.І. Шкоріна