Справа № 590/855/21
Провадження № 2/590/257/21
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

20 грудня 2021 року смт. Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Деркача І.М.,

за участю секретаря судового засідання Демешко Н.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», Банк, позивач), в особі представника позивача Дашко В.М., звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 02.09.2010 року в сумі 23871,03 грн, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 02.09.2010 року. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 19000,00 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором.

Оскільки відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, то станом на 12.07.2021 за ним утворилась заборгованість на загальну суму 23871,03 грн, з яких: 17915,57 грн - заборгованість за кредитом; 5955,46 грн заборгованість за відсотками користування кредитом. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. Судом здійснювались виклики відповідача шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток.

Заяви та клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано такі заяви та клопотання:

заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с.4);

клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.5);

клопотання про розгляду справи за відсутності представника позивача та незаперечення проти заочного розгляду справи (а.с.6);

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 14.09.2021 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом установлено, що 02.09.2010 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» укладено договір № б/н, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 6900,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до вказаної анкети-заяви сторонами розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами не погоджено (а.с.18).

Відповідно до довідки позивача про видані ОСОБА_1 кредитні картки установлено, що відповідач за договором б/н отримав картки з номером: НОМЕР_1 (дата відкриття 13.11.2013, термін дії: 06/2016); НОМЕР_2 (дата відкриття 15.01.2014, термін дії 08/2017); НОМЕР_3 (дата відкриття 29.12.2014, термін дії 08/2017); НОМЕР_4 (дата відкриття 21.07.2017, термін дії 11/2020); НОМЕР_5 (дата відкриття 03.04.2019, термін дії 11/2022); НОМЕР_6 (дата відкриття 10.03.2015, термін дії 03/2023); НОМЕР_7 (дата відкриття 19.07.2019, термін дії 05/2023) (а.с.17).

Згідно з довідки «Про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н)», 13.11.2013 відбулась операція «старт карткового рахунку № НОМЕР_8 », 15.01.2014 встановлено кредитний ліміт в розмірі 6900 грн 00 коп, 24.02.2018 максимально збільшено кредитний ліміт до: 19000,00 грн, а остання зміна кредитного ліміту відбулась 12.06.2020, а саме зменшення кредитного ліміту до 0 грн 00 коп (а.с.16).

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що станом на 12.07.2021 за ОСОБА_1 утворилась заборгованість на загальну суму 23871,03 грн, з яких: 17915,57 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5955,46 грн заборгованість за відсотками користування кредитом (а.с.7-15).

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 02.09.2010 не зазначено умови кредитування, які були запропоновані банком.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 02 вересня 2010 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

З наданої копії паспорту споживчого кредиту, який датований 08.07.2020 неможливо встановити, за яким саме договором визначаються умови за цим паспортом: за договором від 02.09.2010, на який позивач посилається у обґрунтування своїх вимог чи будь-яким іншим. Вказаний паспорт споживчого кредиту не містить посилання ані на кредитний договір від 02.09.2010, ані на номер картки або рахунку, який обслуговується (а.с.19-21).

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

Отже, умовами укладеного між сторонами кредитного договору не було передбачено права банку нараховувати відсотки за користування відповідачем кредитними коштами, а тому вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 5955,46 грн, які не обумовлені умовами укладеного між сторонами договору шляхом підписання анкети - заяви від 02.09.2010 року, до задоволення не підлягають.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 17915,57 грн.

Щодо розподілу судових витрат:

Банком при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн (а.с.1).

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 17915,57 грн, тобто на 75,05 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1703,64 грн (2270,00 грн.* 75,05%) судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50), представник позивача: Дашко Володимир Миколайович (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_10 , виданий Ямпільським РС УДМС України в Сумській області 20.10.2016 року, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.09.2010 року в сумі 17915,57 грн (сімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять грн 57 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_10 , виданий Ямпільським РС УДМС України в Сумській області 20.10.2016 року, місце реєстрації: АДРЕСА_1 )на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) суму сплаченого при подачі позову судового збору у відсотковому співвідношенні задоволених позовних вимог в розмірі 1703,64 грн (одна тисяча сімсот три грн 64 коп.).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (), місцезнаходження: 01001, м. Київ вул. Грушевського, 1Д;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 20 грудня 2021 року.

Суддя: І.М. Деркач