Справа № 631/850/21
Провадження № 4-с/631/7/21
У Х В А Л А

про повернення скарги без розгляду

25 серпня 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , подану в порядку частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, на постанову Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про арешт майна в рамках виконавчого провадження № 8557945 від 06 жовтня 2017 року.

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій заявник просить скасувати постанову Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про арешт майна ОСОБА_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження № 8557945 від 06 жовтня 2017 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 серпня 2021 року головуючим суддею визначено суддю Трояновську Т. М.

До відкриття провадження у справі на електронну адресу Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла заява представника заявника адвоката Керімова Аліка Заміровича, який діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1064674 від 25 серпня 2021 року, що була зареєстрована за вхідним № ЕП-1211/21 вх. від 25 серпня 2021 року, відповідно до якої представник заявника посилаючись на самостійне скасування Нововодолазьким районним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) постанови про арешт майна, просив суд скаргу ОСОБА_1 , подану в порядку частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, залишити без розгляду.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, право особи на звернення до суду є її абсолютним правом.

Відповідно до положень статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень врегульований положеннями Розділу VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України. Однак, обов`язкових вимог щодо заяв та клопотань, поданих в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, розділом VII Цивільного процесуального кодексу України не визначено.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (частина 9 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України).

Означене положення не конкретизує, про яку саме аналогію йдеться, матеріальну чи процесуальну. Однак, що судячи з використаного законодавцем формулювання, це положення закріплює застосування аналогії саме матеріально-правових норм і принципів права (регулювання є функцією матеріального права, яке надає правової форми суспільним відносинам, що складаються до встановлення правових норм, тоді як сама можливість процесуальних дій учасників процесу зумовлена існуванням процесуальної форми судочинства).

Оскільки положення розділу VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України не містить положень щодо дій суду у разі подання заяви про залишення скарги без розгляду, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Приписами частини 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів рівною мірою стосується й права такої особи про залишення поданої скарги без розгляду.

При цьому у даному випадку виходячи з положень частини 9 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідним застосувати приписи пункту 3 частини 4 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, які обумовлюють, що позовна заява повертається у випадку, коли, зокрема, до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

У розумінні цієї статті клопотання про відкликання заяви може подаватися на стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Частиною 6 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Таким чином, беручи до уваги, що провадження по даній справі ще не відкрито, вивчивши заявупредставника заявника адвоката Керімова Аліка Заміровича, суд вважає за доцільне її задовольнити та повернути, подану в порядку частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу ОСОБА_1 .

Одночасно, суддя вважає за необхідно роз`яснити заявнику, що відповідно до частини 7 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, частиною 9 статті 10, статтею 13, 19, частинами 4 та 6 статті 185, статтями 258, 260, 261, 353, 447, 450 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , подану в порядку частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, на постанову Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про арешт майна в рамках виконавчого провадження № 8557945 від 06 жовтня 2017 року повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Нововодолазький районний суд Харківської області (відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України) протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження

Суддя: Т. М. Трояновська