Справа № 659/658/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року смт. Нижні Сіргози

Нижньосірогозький районний суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Разгуляєвої О.В.,

за участю секретаря судових засідань: Величко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нижні Сірогози цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нижньосірогозького відділу ДРАЦС у Генічеському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про внесення змін до актового запису про народження,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про внесення змін до актового запису про його народження, зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нижньосірогозького районного управління юстиції у Херсонській області від 12.07.1950року за № 235, якими змінити в графі національність матері ОСОБА_2 з "українка" на "полька".

Обгрунтовує позовні вимоги тим, що мати позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно актового запису № 10 складений виконавчим комітетом Анатолівської сільської ради Нижньосірогозького району її національність зазначена -полька. У актових записах про народження його сестер ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відомості про національність матері ОСОБА_2 зазначено-полька. Лише в актовому записі про народження позивача національність матері зазначено -українка.

З цього приводу позивач звернувся до Нижньосірогозького ВДРАЦС з заявою про внесення змін до актового запису про своє народження, де просив у графі національність матері "українка" виправити на "полька" та надав відповідні документи. За результатами розгляду вказаної заяви йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що немає належних та обгрунтованих доказів на підтвердження національності.

На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторони в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляд справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, представник позивача на вимогах позову наполягає, представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити.

Від відповідача 03.12.2021р. надійшов відзив, відповідно до якого в задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на те, що підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є , зокрема , рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду (п.п.2.13.1,2.13.2 пункту 2.13 Правил). Таким чином, органи ДРАЦС за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін. Крім того,зазначили, що зміна персональних даних відносно померлих осіб, власна воля яких щодо цих питань не може бути встановлена. Права громадянина на збереження національної самобутності , яке за своєю природою реалізується за власних волевиявленням особи і не успадковується, а отже , не можу бути реалізоване волею спадкоємця. Також послались на правову позицію викладену в постанові ВП Верховного Суду від 29.05.2019р.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_2 , національність "українка" (а.с.7-8).

У актовому записі № 10 складеного виконавчим комітетом Анатолівської сільської ради Нижньосірогозького району ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , національність зазначена - полька (а.с.19).

Згідно свідоцтв про народження, архівної довідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , мати зазначена ОСОБА_2 , полька (а.с.14-17).

Згідно висновку від 04.08.2021р. Нижньосірогозького відділу ДРАЦС у Генічеському районі Херсонськоїобласті Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), відмовлено ОСОБА_1 у внесенні змін до актового запису цивільного стану, а саме виправлення національності матері з українка на полька, у зв"язку з тим, що немає належних та обгрунтованих доказів на підтвердження національності (а.с.20-21).

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та в яких зазначено про можливість оскарження його у судовому порядку.

Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду.

Отже, органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.

Відповідно до статті 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

При цьому чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах органами державної реєстрації актів цивільного стану національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі статтею 300 ЦК особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах органів державної реєстрації актів цивільного стану відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні».

Отже, національна належність особи є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

Аналогічну правову позицію Велика Палата Верховного Суду висловила, зокрема, в постановах від 29 травня 2019 року у справі № 398/4017/18 та від 11 вересня 2019 року у справі № 810/2732/18 (К/9901/5276/19) (провадження № 11-381апп19).

Відповідно до абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадського стану» від 07 липня 1995 року № 12 питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

У цій справі позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (ч. 1 ст. 273 ЦК України) на відображення у актовому записі про його народження, інформації про належність до польської національності матері.

Таким чином, позивач у цій справі, мав намір вирішити питання про внесення змін щодо національності матері, яка померла, у вже існуючий запис про народження, однак даний спір не підлягає розгляду у судовому порядку взагалі. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214, 215, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Нижньосірогозького відділу ДРАЦС у Генічеському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про внесення змін до актового запису про народження, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення буде складено протягом п"яти днів.

Суддя: О. В. Разгуляєва