Справа №522/1673/20
Провадження №2/522/2821/21
УХВАЛА

про відмову в зупиненні провадження у справі

18 лютого 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Смоковій А.В.,

у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 31.01.2020 року з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкування.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2020 року відкрито провадження у вказаній справі у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.07.2020 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

18.02.2021 року представником позивача подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до прийняття Верховним судом рішення по справі №522/21610/17.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин не явки не повідомили. Від представника позивача надійшла заява про розгляд заяви про зупинення провадження за відсутності позивача, в якій заяву про зупинення провадження у справі підтримав.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява представника відповідача не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Разом з тим, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи має місце у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених вимог у справі, яка вирішується.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду Україні в постанові від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої державою Україна, закріплено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (пункт 35 Рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" та параграфи 66, 69 Рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до практики ЄСПЛ, питання про те, чи є розумним строк розгляду справи, повинен оцінюватись в контексті конкретних обставин справи і з урахуванням критеріїв, встановлених практикою Суду, зокрема, складність справи, дій заявника й учасників справи, а також важливості можливого результату судового процесу для заявника (див. Smann v. Germany, рішення від 16.09.1996, § 48; Kudla v. Poland [GC], no. 30210/96, § 124).

Суд вбачає, що предметом позову у даній справі є вимоги позивача про встановлення факту постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини та визнання за позивачем права на спадкування.

Як зазначає заявник, у рамках справи №522/21610/17, яка зараз перебуває у провадженні Верховного суду за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 26.02.2020 року, вирішується питання щодо черги спадкування ОСОБА_2 .

При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

При цьому суд звертає увагу, що підставою для зупинення провадження в справі є не лише існування справи в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для цивільної справи, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Дослідивши матеріали справи, зважаючи, що представником позивача не надано, а матеріали заяви не містять належних обґрунтувань об`єктивної неможливості розгляду зазначеної справи до вирішення іншої справи, не надано доказів на підтвердження своєї позиції з приводу заявленого клопотання, суд не вбачає, що розгляд касаційної скарги у справі №522/21610/17 у Верховному суді, створює об`єктивну неможливість розгляду даної справи.

Суд вбачає, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 2, 43, 49, 76, 81, 89, 182, 247, 252, 258, 260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкування- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.Ю. Донцов