Справа № 638/4898/20
Повадження № 2/638/1792/21
РІШЕННЯ

Іменем України

12 лютого 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря Кириллової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління і володіння майном, -

встановив:

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до Харківської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління і володіння майном.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . За свого життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, та все те на що за законом він матиме право на день смерті заповів Позивачу, яка доглядала за ним до дня смерті.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входять:

-17/50 будинку АДРЕСА_1 , що належала батьку ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-17/50 будинку №9 по провулку Тростянецькому в місті Харкові, що належала дядьку ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказані частки належали померлим на підставі рішення народного суду Червонозаводського району м. Харкова від 12 вересня 1988 року.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв його брат ОСОБА_4 (батько ОСОБА_3 ) шляхом вступу в управління і володіння майном, однак оформити право власності за життя не встиг. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв його син ОСОБА_3 , оскільки вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 . За свого життя ОСОБА_3 також займався оформленням спадщини після батька і його брата, однак переоформити майно на себе за життя не встиг.

До своєї смерті ОСОБА_4 піклувався про будинок, доглядав за ним та підтримував у придатному для життя стані. Будь-які інші особи з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не зверталися, оформленням спадщини після його смерті не займалися. Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася. Вказане підтверджується Витягом зі спадкового реєстру від 27 березня 2020 року.

Постановою нотаріуса Сьомої харківської міської державної нотаріальної контори від 27 березня 2020 року Позивачу було відмовлено у видачу свідоцтва про право власності на частку будинку, що належала ОСОБА_5 , оскільки неможливо встановити місце проживання ОСОБА_5 та відповідно факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті свого брата ОСОБА_5 .

Позивачка просила встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом вступу в управління і володіння майном.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.04.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22.07.2020 витребувано з Сьомої харківської міської державної нотаріальної контори (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, б. 1) інформацію про те, чи заводилися спадкові справи та відомості про осіб, які прийняли спадщину після смерті: - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 2) витребувано з Першої харківської міської державної нотаріальної контори (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 1, під`їзд 7, поверх 4) інформацію про те, чи заводилася спадкова справа та відомості про осіб, які прийняли спадщину після смерті: - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 27.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка та її представник, в судове засіданні з`явились, до суду представником позивача подано заяву, в якій той заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив судове засідання провести без позивача та його представника.

Представник Харківської міської ради судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти заявлених вимог не заперечував, просив надіслати на адресу Харківської міської ради копію повного тексту рішення для вирішення питання щодо наявності або відсутності підстав для апеляційного оскарження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 23.05.2019 (а.с. 6).

На підставі рішення народного суду Червонозаводського району м. Харкова від 12.09.1988 року, справа № 2/5-484, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належало по 17/50 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-12).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина. Однак відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59918967 від 27.03.2020, в Спадковому реєстрі інформація щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 відсутня (а.с. 19).

Як зазначає в позовній заяві ОСОБА_1 , і не оспорюється відповідачем, спадщину після смерті ОСОБА_5 , якому на праві власності належало 17/50 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , прийняв його брат ОСОБА_4 шляхом вступу в управління і володіння майном, без документального оформлення права на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.11.2008 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина. 14.11.2008 року була заведена спадкова справа №886/2008 на підставі заяви про прийняття спадщини сина спадкодавця ОСОБА_3 . Але спадкоємцю було роз`яснено право звернутися до суду для продовження строку на прийняття спадщини, оскільки заяву була подана після 6-місячного строку. Інші заяви про прийняття спадщини, відмову та видачу свідоцтва про право на спадщину в матеріалах спадкової справи після ОСОБА_4 відсутні.

З листа Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 08.09.2020, який надійшов до суду на виконання ухвали про витребування доказів. вбачається, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2019 встановлено факт спільного проживання ОСОБА_3 разом з його батьком ОСОБА_4 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи викладене, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 5).

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно.

Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Калугіною О.В. 29.05.2019, та зареєстрованого в реєстрі за №311, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, та все те на що за законом він матиме право на день смерті заповів ОСОБА_1 (а.с. 9).

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом остання звернулась до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори.

Постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Сімакової О.Г. від 27.03.2020 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з наступних підстав:

17/50 часток у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , належали ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він був рідним братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцем ОСОБА_4 був його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно заповіту, посвідченого 29.05.2019 року Калугіною О.В., приватним нотаріусом ХМНО, реєстровий номер 311, спадкоємицею ОСОБА_3 є ОСОБА_1 .

Оскільки з інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади установити місце проживання ОСОБА_5 , неможливо установити факт прийняття спадщини на 17/50 часток в праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , його братом ОСОБА_4 (а.с. 18).

Позивачка стверджує, що ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем після смерті свого брата ОСОБА_5 , інших спадкоємців за заповітом або за законом, немає, що підтверджується відповідними доказами; після смерті брата він фактично прийняв спадщину; в управління та володіння спадковим майном вступив одразу після його смерті.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень про введення в дію Цивільного кодексу України з 01.01.2004 року правила книги шостої ЦК "Спадкове право" застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але ніким не була прийнята з спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) який діяв на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені) дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 530 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) який діяв на час відкриття спадщини, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід і бабка померлого, як з боку батька, так і а боку матері (друга черга).

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК).

У зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку, що факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 шляхом вступу в управління майном знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, позовна заява ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в володіння та управління майном підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 529, 530, 548, 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), ст.ст. 81, 89, 141, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 Харківської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління і володіння майном - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вступу в управління майном після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка складається з 17/50 часток у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Судовий збір вважати сплачений позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Шишкін