Провадження22- ц /812/2045/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Бондаренко Т.З.,

суддів - Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №487/1917/21 за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 07 вересня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Афоніної С.М. в приміщенні того ж суду, за позовом

ОСОБА_1 до Акціонерного товариства

«Миколаївгаз» про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Миколаївгаз» про зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач зазначав, що одержує послугу з розподілу природного газу на підставі договору розподілу природного газу, укладеного оператором газорозподільних систем АТ «Миколаївгаз» на основі типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 №2498.

Відповідно до Кодексу газорозподільних систем встановлено, що Оператор ГРМ забезпечує укладання актів розмежування балансової належності та експлутаційної відповідальності сторін по об`єктах побутових споживачів протягом двох років з дня набрання його чинності. Однак, наведені вимоги закону відповідачем не виконано, тому ОСОБА_1 просив зобов`язати відповідача негайно вчинити дії, а саме надати акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідності сторін, який є невід`ємною частиною договору, які порушують його права як побутового споживача по договору розподілу; зобов`язати відповідача надіслати на електронну адресу підписаний акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідності сторін.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідно до абзацу 4 п. 1 глави 5 розділу Ш КГС акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в багатоквартирних будинках, Оператором ГРМ укладається з власниками або балансоутримувачами чи управителями, на балансі чи в управлінні яких знаходяться багатоквартирні будинки відносно їх внутрішньобудинкових систем газопостачання які підклюючені до об`єктів газорозподільної системи. А враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не є балансоутримувачем проживає в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , то укладання акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін саме з ним, як споживачем не передбачено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу в якій зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано полождення п. 12, 7 умов Типового договору розподілу природного газу відповідно до якого акт розмежування балансової належеності та експлуатаційної відповідальності сторін є невідємною частиною цього договору . Проте вказані умови відповідачем АТ «Миколаївгаз» не було виконано. Також районний суд не надав оцінки постанові НКРЄ від 21 квітня 2021 року, згідно з якою на відповідача накладено штраф, в тому числі і за порушення ліцензійних умов в частині укладання актів розмежування балансовоїх належності та експлуатаційної відповідальності сторін з суміжними суб`єктами ринку природного газу, у тому числі зі споживачами. Вважає, що суд діяв упередженно, через що безпідставно не прийняв до уваги його доводи.

Відповідно до частин 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09 січня 1997 року, вказана квартира належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.228).

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 зареєстрованою особою вказано ОСОБА_1 (а.с. 198).

Згідно даних з офіційного сайту Миколаївської міської ради (посилання: https://mkrada.gov.ua/content/3-perelik-bagatokvartirnih-budinkiv-v-yakih-nadayutsya-poslugi-z-utrimannya-abo-upravlinnya-po-rayonah-mista.html) багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 знаходиться в управлінні ТОВ «Управляюча компанія «БРИЗ-ПРО».

Так позивач ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача Оператора ГРМ скласти акт розмежування з ним, як із споживачем природного газу в квартирі АДРЕСА_3 , який (акт) є невідємною частиною договору про розподіл природного газу відповідно до пункту 12, 7 Типового договору.

Районний суд, відмовляючи в задоволенні вказаних вимог, виходив з того, що оскільки відповідно до абзацу 4 п. 1 глави 5 розділу Ш КГС акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в багатоквартирних будинках, Оператором ГРМ укладається з власниками або балансоутримувачами чи управителями, на балансі чи в управлінні яких знаходяться багатоквартирні будинки відносно їх внутрішньобудинкових систем газопостачання які підключені до об`єктів газорозподільної системи, то відсутні підстави складання акту розмежування з позивачем, як з побутовим споживачем.

Проте, з таким висновоком суду не можна погодитись, оскільки він не грунтується на вимогах закону.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст. 367 ЦПКУкраїни, колегія суддів зазначає наступне.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу визначені Законом України "Про ринок природного газу" .

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач природного газу - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» газорозподільна система - технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам.

Оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 17 ч. 1 вказаної статті).

Згідно з ч.1 ст. 37 вказаного Закону оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

На виконання вимог Закону України "Про ринок природного газу" від 09 квітня 2015 року № 329-VII Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнята постанова № 2494 від 30 вересня 2015 року, якою затверджений Кодекс газорозподільних систем, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем власник - юридична особа, або фізична особа, або фізична особа - підприємець, яка на законних підставах володіє та користується об`єктом, зокрема газовими мережами або об`єктом газорозподільної системи;

межа балансової належності - точка розмежування газових мереж між суміжними власниками газових мереж за ознаками права власності чи користування, на якій відбувається приймання-передача природного газу;

межа експлуатаційної відповідальності сторін точка розмежування газових мереж за ознакою договірних зобов`язань з експлуатації окремих ділянок або елементів, яка встановлюється на межі балансової належності або за згодою сторін в іншій точці газових мереж; оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Відповідно до п. 1 глави 1 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ.

Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Згідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг за № 853 від 29 червня 2017 року, виданому АТ «Миколаївгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в междах території міста Миколаїв та Миколаївської області

Таким чином, АТ «Миколаївгаз» є Оператором ГРМ.

Згідно з п. 1. Глави 5 розділу III Кодексу газорозподільних систем межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ).

Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу.

За відсутності акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за об`єктами суміжних суб`єктів ринку природного газу (включаючи споживачів) Оператор ГРМ, до/через ГРМ якого підключені зазначені об`єкти, зобов`язаний в установлені законодавством строки здійснити заходи з укладання з їх власниками акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі чи окремі її елементи. Межа експлуатаційної відповідальності встановлюється на межі балансової належності, але за домовленістю сторін може не збігатися з межею балансової належності, про що має бути зазначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (п. 2 зазначеної Глави).

Порядок укладання договору розподілу природного газу встановлено Розділом VI Главою 3 Кодексу газорозподільних систем.

Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.

На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ, в тому числі, присвоює споживачу (у тому числі побутовому споживачу) персональний EIC-код як суб`єкту ринку природного газу та в установленому законодавством порядку передає його Оператору ГТС для можливості ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни постачальника.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

На письмову вимогу споживача Оператор ГРМ зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу.

Для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу.

Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків, зокрема мають містити, в тому числі, присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що складається з урахуванням вимог цього Кодексу;

Якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.

Нові власники об`єктів, підключених в установленому законодавством порядку до ГРМ, разом із заявою про укладання договору розподілу природного газу (формування заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу) подають Оператору ГРМ, в тому числі і копії документів, якими визначено право власності чи користування замовника на його об`єкт (приміщення);

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Таким чином акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в багатоквартирних будинках є складовою частиною персоніфікованих даних споживача.

Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Пунктом 1.4 цього договору, поміж іншим, встановлено, що персоніфіковані данні, це персоніфіковані данні щодо споживача та його обєкта (назва, ПІБ, ЕІС-код, перелік вузлів обліку та відповідні дані вузла обліку тощо), визначені в заяві-приєднанні, які є достатніми для проведення взаєжморозрахунків та визначення об`єму споживання природного газу; реєстр споживачів постачальника, це перелік споживачів, які в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку закріплені в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за певним постачальником у розрахунковому періоді; споживач, це фізична або юридична особа чи фізична особа підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

Згідно з п. 2.3 Типового договору розподілу природного газу, порядок укладання акта розмежування балансової належності та експлуатаційноїх відповідальності сторін визначений Кодексом газорозподільних систем.

Пунктом 3.1 Розділу Ш договору, споживач має право здійснювати відбір/ споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду.

Відповідно до п. 12.7 розділу ХІІ Типового договору розподілу складений сторонами акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невід`ємною частиною цього договору.

За вказаних обставин, висновок суду стосовно того, що акт розмежування не підлягає складанню з побутовим споживачем, є помилковим, оскільки суперечить наведеним правовим нормам.

В той же час, положення Кодексу газорозподільних систем, на які послався районний суд, стосовно того, що власники (балансоутримувачі, управителі, інші особи), на балансі чи в управлінні яких знаходяться багатоквартирні будинки чи гуртожитки (незалежно від того, є вони споживачами природного газу чи ні), укладають з Оператором ГРМ, до об`єктів газорозподільної системи якого підключені зазначені будинки/гуртожитки, акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відносно їх внутрішньобудинкових систем газопостачання, стосується виключно вказаних суб`єктів газового ринку, не впливає на правовідносини Оператора ГРМ та побутового споживача.

Так з наведених норм Кодексу газорозподільних систем слідує, що обов`язок укладання договору розподілу природного газу покладено саме на споживача шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та направлення Оператором ГРМ споживачу на його вимогу підписану представником останнього письмову форму договору розподілу природного газу, а в разі зміни власника споживач зобов`язаний самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних, або укладання договору розподілу природного газу.

Суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що позивач приєднався до Типового договору розподілу природного газу шляхом фактичного споживання газу, в силу чого, відповідно до п. 1.3 Типового договору є споживачем газопостачання та користується послугами Оператора ГРМ - АТ «Миколаївгаз».

В той же час, з пояснень сторін в судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що позивач заяву - приєднання до договору розподілу природного газу з персоніфікованними данними споживача та його об`єкта про приєднання позивачем не заповнював та відповідачу не направляв.

Відповідно до наданого позивачем правовстановчого документу, як то свідоцтво про право власнолсті на житло на квартиру АДРЕСА_3 , яка є об`єктом споживання, власником квартири є не тільки ОСОБА_1 а також і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 228).

З відкритого в АТ «Миколаївгаз» особового рахунку по об`єкту споживання АДРЕСА_1 споживачем по об`ємам газу значиться також не позивач, а інша особа ОСОБА_3 (а.с. 196).

Документів на підтвердження, що позивач є єдиним власником житла, як об`єкта споживання, чи є уповноваженим співвласником, необхідних для відкриття саме на його ім`я особового рахунку та внесення відповідних змін до персоніфікованих даних, останнім до АТ «Миколаївгаз», як Оператора ГРМ також не надавалось.

З листа АТ «Миколаївгаз» на ім`я ОСОБА_1 від 08 грудня 2021 року, наданого представником відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вбачається, що ОСОБА_1 29 листопада 2021 року звернувся до АТ «Миколаївгаз» щодо надання Типового договору розподілу природного газу з додатками, на що Оператор ГРМ направив заяву приєднання до умов договору розподілу природного газу та договір розподілу природного газу, роз`яснивши про порядок приєднання шляхом підписання вказаної заяви чи сплати рахунку за спожитий газ чи фактичне споживання після отримання цього листа.

Однак із змісту заяви приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутових споживачів), направленої на ім`я позивача, вбачається, що викладені в ній персоніфіковані данні стосуються іншої особи ОСОБА_4 , що свідчить про ненадання Оператору ГРМ позивачем данних стосовно себе.

Таким чином, фактичне споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється на ім`я не позивача, а ОСОБА_3 , а тому не свідчить про належне приєднання саме ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача). За такого відсутні підстави, вважати порушеними права саме позивача ОСОБА_1 з боку АТ «Миколаївгаз» стосовно складання додатку до договору про розподіл природного газу.

Враховуючи, що позивачем не надано АТ «Миколаївгаз» щодо себе як законного власника чи володільця об`єкту за яким здійснюється споживання природного газу, а також неукладення на даний час у визначеному нормативними актами порядку (шляхом заповнення заяви-приєднання) договору розподілу природного газу, є неможливим задоволення позовних вимог, та покладення обов`язку на Оператора ГРМ складання акту розмежування балансової належдності та експлуатаційної відповідальності саме з ОСОБА_1 , оскільки такий акт є додатком до договору з останнім.

Враховуючи, що висновок районного суду про відмову в задоволенні позову грунтується на інших підставах, оскаржуване рішення саме в частині правового обгрунтування підлягає зміні в редакції даної постанови.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 07 вересня 2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту, 21 грудня 2021 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова.