РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2021

м. Одеса

Справа № 522/10269/21

Провадження № 2/522/6968/21

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Кріль Х.С.

при секретарі судового засідання - Насарая А.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - Косюри О.В.

розглянув у судовому засіданні справу

за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3

до ОСОБА_2

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Одеської міської ради

про невідкладне відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

ВСТАНОВИВ:

04.06.2021 до суду надійшов позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Одеської міської ради.

Позивач просить суд:

- невідкладно відібрати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- тимчасово влаштувати малолітнього ОСОБА_3 до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення;

- стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання малолітнього ОСОБА_3

16.06.2021 відкрито провадження у справі.

Позов обґрунтовано тим, що малолітній ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є інвалідом дитинства. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є його батьками. В 2020 році мати померла і дитина залишилась проживати з дідом ОСОБА_5 . Батько проживає окремо від дитини за іншою адресою. Питання соціального захисту ОСОБА_3 перебувало на контролі Служби у справах дітей Одеської міської ради і 24.05.2021 Службу повідомлено, що за адресою АДРЕСА_1 на другому поверсі будинку у відчиненому вікні сидить дитина. Службою здійснено негайний виїзд за адресою та встановлено незадовільні умови для життя дитини. ОСОБА_3 невідкладно доставлено до лікарні. Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.05.2021 № 220 відібрано ОСОБА_3 від батька, який його життям та здоров`ям взагалі не цікавиться, участі у вихованні не приймає. Добровільно батько відмовився забрати дитину, тому його було доставлено в міську дитячу лікарню.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дійсно залишив проживати сина, який є інвалідом з матір`ю, яка згодом померла. Крім сина має з ОСОБА_4 ще спільну доньку, яку забрав проживати до себе. Пояснив, що сина забрати не може, так він перебуває у невиліковому психічному стані та без стороннього допомоги та нагляду не може знаходитись. Можливості забрати дитину та доглядати за ним немає. Не заперечує проти влаштування сина у спеціалізований заклад та відібрання дитини від нього.

Представник третьої особи у судовому засіданні просив позов задовольнити.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження від 21.08.2008).

ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, законним представником є ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 22.01.2020).

Батько ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_2 . Офіційно не працює.

Малолітній ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з дідом ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

24.05.2021 Службу у справах дітей Одеської міської ради повідомлено, що на телефонну лінію 102 надійшов дзвінок від небайдужих громадян, з повідомленням про те, що за адресою АДРЕСА_1 , на другому поверсі будинку у відчиненому вікні сидить дитина.

Спеціалістами Служби спільно з інспекторами ювенальної превенції відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснено негайний виїзд за адресою.

За результатами виїзду встановлено, що в квартирі значно порушені санітарно-гігієнічні умови, безлад, квартира потребує ремонту, а дитина знаходиться на низькому рівні гігієни. В квартирі присутній неприємний запах, таргани, домашні тварини, відсутнє опалення, не працює каналізація, продукти харчування в недостатній кількості, дитина не розмовляє. Під час виїзду зроблено фото.

Актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 24.05.2021, встановлено, що проживання ОСОБА_3 разом з дідом ОСОБА_5 у його квартирі загрожує його життю та здоров`ю. Дідусь сам не в змозі доглядати дитину. Батько дитини, ОСОБА_2 відмовився забирати дитину за місцем свого проживання. Від письмових пояснень відмовився.

З метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безпеки малолітньої дитини його було доставлено до КНП «Mіська дитяча лікарня No2» Одеської міської ради м. Одеса.

На підставі клопотання Служби у справах дітей Одеської міської ради від 25.05.2021 № 07/6556 про невідкладене відібрання малолітнього ОСОБА_3 від батька ОСОБА_2 , Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради видано відповідне розпорядження від 26.05.2021 № 220.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину.

Згідно із частинами другою та четвертою ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №300/908/17 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

З огляду на викладене, суд зазначає, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання.

Суд бере до уваги, що дитина ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, проживає з дідом, який сам неспроможний піклуватись про дитину. Крім того, дитина є особою з інвалідністю, хворіє аутизмом, самостійно себе не може обслуговувати, абсолютно не розмовляє, тому потребує підвищеної уваги. Батько дитини не виконує обов`язки щодо виховання сина, проживає окремо, жодної підтримки, відвідування, матеріальне забезпечення чи прояву інтересу щодо дитини не виявляє. Вважає, що ОСОБА_3 краще буде в спеціалізованому закладі, де йому зможуть надати необхідний догляд, з урахуванням особливостей дитини, оскільки він позбавлений можливості доглядати сина.

Частина 2 статті 155 СК України містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відтак, у даному випадку, відібрання дитини у відповідача без позбавлення батьківських прав сприятиме захисту інтересів дитини з метою унеможливлення в подальшому залишення без догляду, оскільки враховуючи вік дитини та її стан здоров`я, це є неприпустимим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та відібрати малолітню дитину у батька без позбавлення його батьківських прав.

Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав та результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин, з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 задовольнити.

Невідкладно відібрати малолітнього ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) без позбавлення батьківських прав від батька ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Тимчасово влаштувати малолітнього ОСОБА_3 до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення.

Стягнути з ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись дитина, починаючи з 04 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду в частині стягнення платежу аліментів в межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 09.09.2021.

Суддя Х.С. Кріль