Справа № 333/1412/21
Провадження 2/333/1898/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13.09.2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого суду Ярошенко А.Г., за участю секретаря судового засідання Кара Н.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
11.03.2021 року позивач звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя до ОСОБА_2 з позовом про усунення перешкод у користуванні правом власності на квартиру, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позовна заява обґрунтована наступним. ОСОБА_1 , є єдиним власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі виникнення права власності, а саме договору дарування № 3-1532 від 20.07.2004, Шоста Запорізька державна нотаріальна контора. В вищевказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 не мешкає за вищезазначеною адресою більше 20 років, про це свідчить акт про не проживання, складений 03.03.2021 року. Незважаючи на те що відповідач ОСОБА_2 більше 20 років не мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , однак продовжує бути зареєстрованим в квартирі, яка належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності. Позивач зазначає, що факт Реєстрація відповідача у належному позивачу будинку чинить перешкоди у праві власності на нього, у зв`язку з чим несе додаткові витрати по спірному будинку та не має можливості розпорядитися своєю власністю.
Фактичне місце проживання відповідача не відоме, в даному житловому будинку особисті речі відповідача відсутні.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовної заяви з підстав викладених у ній
Відповідач до судового засідання не з?явився, причин неявки суду не повідомив про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення повісток на вказану в позові адресу.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , є єдиним власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі виникнення права власності, а саме договору дарування № 3-1532 від 20.07.2004, Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності. (а.с. 10)
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але у вказаній квартирі не проживає та не сплачує за комунальні послуги. Зазначений факт підтверджено актом, складеного головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кооператор 4/24» від 03.03.2021 року. (а.с. 9)
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 без поважних причин з 2000 року.
Відповідно до ст.. 13 Конституції Україна, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності.
Згідно зі ст.. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ст.. 319 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст.. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності зі ст. 71 ЖК України відсутність особи в житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, у суду є всі підстави визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки останній не мешкає по зазначеному адресу понад 20 років.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житлом.
Аналізуючи перелічені норми цивільного права, взявши до уваги надані стороною позивача докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст.141ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 316, 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.. 72 ЖК України, ст.ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 15.09.2021 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя: А.Г. Ярошенко