Справа № 948/796/21
Номер провадження 2/948/323/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10.01.2019р. між ним та відповідачем було укладено договір про надання кредиту №1824203 на суму 5100,00 грн шляхом перерахування коштів на банківський рахунок. Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі (далі ІТС) в електронній формі.

У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором, яка виникла станом на 08.10.2021р.у розмірі 77318,21 грн, судовий збір та витрати в розмірі 8865,91 грн в рахунок відшкодування за правничу допомогу.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

11.11.2021р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.48).

Відзив на позов

Відповідачем в установлений строк 26.11.2021р. було подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просила задовольнити позов частково, а саме на суму 5791 грн. В обґрунтування відзиву вказала, що вважає вимоги позивача необґрунтованими та незаконними у зв`язку зі значним завищенням суми заборгованості, нарахуванням заборгованості по процентам поза межами строку кредитування, невірного розрахунку індексу інфляції. Крім того, просила відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення з неї суми в рахунок відшкодування за правничу допомогу, оскільки позивачем не надано належних доказів понесених витрат. Також не погоджується із розміром інфляційних втрат в сумі 761, 21 грн, оскільки позивачем не надано розрахунку щодо їх донарахування, в той час зі змісту позову видно, що вона розрахована до 08.10.2021р., тобто поза межами строку кредитного договору, а відтак позов в цій частині вона не визнає (а.с.52-56).

Відповідь на відзив

Позивачем було подано відповідь на відзив в установлений судом строк, у якому вказав, що відповідач визнає той факт, що позивач має право стягувати заборгованість з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. При цьому договором узгоджено порядок нарахування процентів та їх розмір після прострочення виконання грошового зобов`язання та підтверджує належність нарахування процентів за договором. Щодо посилань відповідача на відсутність розрахунку заборгованості зазначає, що в самій позовній заяві містяться усі необхідні формули, посилання на пункти договорів та алгоритми розрахунків заборгованості. При цьому відповідач не навів доказів щодо скасування зазначених розрахунків, як і не надав власного альтернативного розрахунку заборгованості за договором. На думку позивача, такі дії відповідача спрямовані на навмисне спотворення фактів. Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, то позивач вказує, що у відповідності до правової позиції Верховного Суду відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (а.с.57-58).

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі отримала 12.11.2021р. (а.с.49 зворотна сторона).

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 10.01.2019 р. між ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» та ОСОБА_1 заповнена заявка на отримання кредиту № 1824203, за умовами якої відповідач просить надати кредит в розмірі 5100 грн строком на 10 днів, за яким зобов`язується сплатити проценти в розмірі 495 грн, загальні витрати за кредитом становлять 691 грн, орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 5791 грн (а.с.4-17).

З інформації про підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором та реєстром дій клієнта та ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» і ІТС credit365.ua видно, що ОСОБА_1 10.01.2019 року підписала заявку №1824203 на отримання кредиту від 10.01.2019 року (а.с.18-19, 23).

Як убачається з реєстру дій клієнта та ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» і ІТС credit365, в ній викладена покрокова інструкція, яка передбачає ідентифікацію клієнта в ІТС credit365; створення запиту на кредит; формування індивідуальної пропозиції 9оферти; акцептування Індивідуальної пропозиції (оферти) клієнтом; направлення клієнту повідомлення про укладення договору; фінансування клієнта за договором (а.с.19).

З довідки №176/10 від 08.10.2021 року видно, що згідно договору про співпрацю компанія «Платежі Онлайн Україна» надала технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер-ПриватБанк зарахував кошти у сумі 5100 грн 10.01.2019 року на платіжну картку НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , за договором кредиту, заявка №1824203 від 10.01.2019 року (а.с. 21).

З реєстру платежів клієнта ОСОБА_1 вбачається, що остання сплатила за договором про надання кредиту №1824203 від 10.01.2019 року 147,00 грн+669,00 грн+4284,00+22,00 грн=5122 грн (а.с.22).

Згідно розрахунку заборгованості, відповідач станом на 08.10.2021р. з урахуванням погашеної заборгованості у розмірі 5122,00 грн, має борг перед позивачем в розмірі 77318,21грн , що включає 5100,00 грн - тіло кредиту, 71449,00 грн - проценти (згідно п.2.11. договору), інфляційні втрати 761,21 грн.

Мотиви суду

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч.4, 6 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч.8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі credit365" в електронній формі.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, а також від 23 березня 2020 року справа №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року справа №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Згідно з ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи видно, що відповідач отримала у позику від позивача 5100,00 грн, які зобов`язана була повернути протягом 10 днів, тобто до 20.01.2019р., натомість відповідач здійснила погашення заборгованості поза межами строку кредитного договору - 16.03.2019р. та 17.03.2019р. в загальному розмірі 5122,00 грн.

Отже, з огляду на те, що сторони узгодити строк дії кредитного договору до 20.01.2019р., а відтак нарахування банком процентів після цієї є безпідставним, і за період такого прострочення кредитор має право на стягнення грошової суми відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції ВП ВС від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16.

Згідно розрахунку заборгованості викладеному у позові станом на 08.10.20121р. борг з урахуванням суми кредиту та відсотків становив 82440, 21 грн з яких відповідачем сплачено 5122, 00 грн, а тому залишок становить 77318, 21 грн.

За таких обставин, оскільки з відповідача на користь позивача підлягала до стягнення заборгованість за період з 10.01.2019р. по 20.01.2019р., тобто в межах дії кредитного договору в розмірі 5791 грн, а відповідачем сплачено поза межами кредитного договору 5122, 00 грн, а відтак різниця буде становити 669, 00 грн (5791, 00 - 5122, 00).

Так, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У своєму розрахунку (а.с.3) позивач навів розрахунок інфляційних втрат в розмірі 761, 21 грн, але суд не погоджується з їх розміром, оскільки вони розраховані, виходячи з розміру процентів порахованих поза межами строку кредитного договору.

Таким чином, розрахунок інфляційних втрат слід проводити виключно з розміру заборгованості, яка станом на 08.10.2021р. склала 669, 00 грн, та врахувати індекси інфляції, які складають: з лютого по грудень 2019 року - 103, 0%, за 2020 рік - 105, 0%, з січня по вересень 2021 року - 107, 5%.

Отже, розрахунок інфляційних втрат буде таким: 669, 00 грн х (103, 0 х 105, 0 х 107, 5)/100% = 778, 05 - 669, 00 = 109, 05 грн (інфляційні втрати).

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором позики між нею та позивачем в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту №1824203 від 10.01.2019р. станом на 08.10.2021р. у розмірі 778, 05 грн, що включає: 669, 00 - заборгованість за відсотками; інфляційні втрати - 109, 05 грн.

Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

На підтвердження витрат позивача на правничу допомогу представник позивача надав акт №211206-2 про надані послуги згідно договору №21-3 про надання правничої (правової) допомоги від 01.09.2021 року, з якого вбачається, що сума витрат у зв`язку з наданими послугами щодо представництва інтересів клієнта у судовій справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 при розгляді справи у суді першої інстанції, що включає: вивчення матеріалів, аналіз судової практики, розрахунок суми позовних вимог, підготовка позову до суду становить 8865,91 грн (а.с.64), та ціна розрахована виходячи з 5000, 00 грн + 5% від позову.

Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 22, 84 грн, та витрати на правничу допомогу в розмірі 50, 39 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованість за договором надання кредиту №1824203 від 10.01.2019р. в розмірі 778, 05 грн, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 22, 84 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 50, 39 грн, а всього 851, 28 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП», місцезнаходження: м. Київ, вул. Михайлівська, 15/1Б, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя С.В.Кравець