17.12.2021 227/5048/21
УХВАЛА
17 грудня 2021 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі
Головуючого судді Левченка А.М.
секретаря судового засідання Черкасової О.В.,
розглянувши заяву представника позивача адвоката Блищик І.І. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
ВСТАНОВИВ
17 грудня 2021 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Блищик І.І. до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики у розмірі:
- основного боргу у розмірі 2000 грн. (дві тисяч) доларів США
- суми відсотків за користування позикою у розмірі 80,36 доларів США
- 3% річних від простроченої суми у розмірі 139,48 доларів США.
Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2021 року відкрито провадження у справі.
Одночасно із поданням позовної заяви представником позивача адвокатом Блищик І.І. подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві власності, а саме, машино-місце № НОМЕР_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що відповідач уникає зустрічей з позивачем та не погашає борг за договором позики, а тому існує необхідність у накладенні арешту на майно відповідача з метою реального забезпечення виконання судового рішення по суті спору.
Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).
Дослідивши матеріали зміст заяви та додані до неї матеріали, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України арешт майна є одним із видів забезпечення позову.
Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.
При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.
Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.
Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.
При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
Як роз`яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:
1) найменування суду, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;
3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;
4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;
5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;
6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;
7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Заявник, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, в цілому виконав вимоги ч. 1 ст. 151 ЦПК України, зазначивши в своїй заяві відповідні причини для забезпечення позову та вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. Проте позивачем не надані суду докази наміру відповідача сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо, що у свою чергу могло би ускладнити виконання судового рішення.
З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви з наведених вище підстав.
Керуючись ст. 149 153 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ
У задоволенні заяви представника позивача адвоката Блищик І.І. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено 17.12.2021 року.

Суддя А.М. Левченко