Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

іменем України

17 грудня 2021 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Любченко Наталії Юріївни, про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштовим відправленням надійшла позовна ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики (розписками), за підписом адвоката Любченко Наталії Юріївни, який діє на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана позовна заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа позовного провадження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 грудня 2021 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

Одночасно з позовом, позивачем ОСОБА_1 , за підписом уповноваженого адвоката Юрченко Н.Ю., було подано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , які містяться на відкритих рахунках у банківських та інших фінансових установах:

1) Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», код банку (МФО) 300465, код за ; Юридична адреса: 01001 м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г;

2) Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", код банку (МФО) 305299, код за , Юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 д; Адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, ЗО, м. Дніпро, 49094.

3) Акціонерне Товариство "УНІВЕРСАЛ БАНК", код банку (МФО)322001, код за , Адреса : 04114, м.Київ, вул. Автозаводська, 54/19,

4) Акціонерне Товариство "ОТП БАНК", код банку (МФО) 300528, код за , Адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43;

а також, на кошти на рахунках у банківських та інших фінансових установах, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, в межах заявлених позовних вимог - 156 917, 50 грн,.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана позовна заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду.

Суддя отримав зазначену заяву 15 грудня 2021 року згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14 грудня 2021 року.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договорами позики (розпискми). Ціна позову складає 156917,50 грн.

На сьогоднішній день існує реальна ймовірність того, що поки Позивач відстоюватиме свої права в судовому процесі, Відповідачем може бути здійснено відчуження (зняття) належного їй на праві власності майна - грошових коштів з рахунків, які відкриті у фінансових установах.

Побоювання Позивача є обгрунтовано небезпідставними, так як згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Відповідач 26.06.2021 року відчужила на користь ОСОБА_3 належне на праві власності майно, а саме квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 , за договором купівлі-продажу квартири.

Слід зазначити, що Відповідач, гарантуючи повернення боргу Позивачу, передала копію договору-купівлі продажу зазначеної квартири, як гарант підтвердження наявності у Відповідача майна на праві власності, яке в разі не виконання взятого на себе зобов`язання, може виступити гарантом виконання зобов`язання та задоволення вимог Позивача.

Згідно офіційних відомостей: декларації Відповідача поданої до НАЗК, у Відповідача відкриті рахунки у ПАТ «Державний ощадний Банк України», АТ КБ «Приват Банк», AT « Універсал Банк».

Просила вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист майнових прав та інтересів Позивача у разі задоволення позовних вимог.

Суддя, розглянувши заяву про забезпечення позову, приходить до висновку, що така заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Частина 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановлені зазначеної відповідальності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд може брати до уваги інтереси не тільки позивача, та й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 рокусправа № 320/3560/18, провадження № 61-5051св19.

Крім того, частиною 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Аналіз наведених норм діючого законодавства призводить до висновку, що забезпечення позову можливе лише при наявності між сторонами спору та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнанні в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наданих до суду матеріалів, вбачається, що між позивачем та відповідачем дійсно існує спір, предметом якого є стягнення заборгованості за договорами позики (розписками) в розмірі 156917,50 грн.

В заяві про забезпечення позову представник позивача - адвокат Юрченко Н.Ю. просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 , які містяться на відкритих рахунках у банківських та інших фінансових установах:

1) публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», код банку (МФО) 300465, код за ; Юридична адреса: 01001 м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г;

2) акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", код банку (МФО) 305299, код за , Юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 д; Адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, ЗО, м. Дніпро, 49094.

3) акціонерне товариство "УНІВЕРСАЛ БАНК", код банку (МФО)322001, код за , Адреса : 04114, м.Київ, вул. Автозаводська, 54/19,

4) акціонерне Товариство "ОТП БАНК", код банку (МФО) 300528, код за , Адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43;

5) а також, на кошти на рахунках у банківських та інших фінансових установах, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, в межах заявлених позовних вимог - 156 917, 50 грн, в зв`язку з тим, що відповідач свідомо уникає повернення позики.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього. Піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат.

Верховний Суд України у постанові від 25.05.2016 року у справі № 6-60ц16 зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на значну суму боргу, відмова в поверненні грошових коштів, свідчить про недобросовісні дії відповідача ОСОБА_2 та відсутність реальних намірів щодо повернення грошових коштів позивачу ОСОБА_1 .

Встановлено, що на час обумовленого сторонами у договірних зобов`язаннях повернення зазначеної грошової суми, відповідачем ОСОБА_2 здійснювались дії щодо відчуження належного їй майна, а саме: 26.06.2021 року остання відчужила на користь ОСОБА_3 належне на праві власності майно за договором купівлі-продажу, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка в свою чергу була гарантом виконання зобов`язання, а саме, повернення боргу позивачу ОСОБА_1 .

Отже, така поведінка відповідача ОСОБА_2 свідчить про потенційну можливість ухилення від виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З огляду на приписи статті 2 ЦПК України слід підкреслити, що сутність захисту прав, свобод чи інтересів фізичних осіб полягає у спрямуванні цього захисту в першу чергу на відновлення порушеного права.

Тому, невжиття заходів забезпечення позову дозволить відповідачу здійснювати відчуження належного їй на праві власності майна та вчиняти інші дії, які в подальшому утруднять або зроблять неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З доданих до заяви про забезпечення позову доказів, а саме: деклараціі Відповідача подану до НАЗК, вбачається, що у Відповідача ОСОБА_2 відкриті рахунки у ПАТ «Державний ощадний Банк України», АТ КБ «ПриватБанк», AT « Універсал Банк», Ат "ОТП БАНК".

Суддею встановлено, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної цивільної справи. Таке забезпечення позову, виходячи з предмету спору, можна вважати спів мірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки порушено права та законні інтереси позивача, і звернення з заявою про забезпечення позову здійснено з метою його захисту.

Невжиття такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти, які містяться на рахунках в банках відкритих на ім`я ОСОБА_2 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість їх відчуження та вчинення будь-яких можливих юридичних дій з цими грошовими коштами.

Відтак, враховуючи предмет даного позову, ціну позову, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, суддя вважає, що є всі законні підстави для накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 , які містяться на відкритих рахунках у ПАТ «Державний ощадний Банк України», АТ КБ «ПриватБанк», AT « Універсал Банк», Ат "ОТП БАНК" в межах суми позову 156917,50 грн.

При цьому, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 на рахунках у банківських та інших фінансових установах, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, в межах заявлених позовних вимог 156917,50 грн.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Як передбачено ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Забезпечення позову згідно з ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

А відтак, вимогу ст. 157 ЦПК України про те, що ухвала про забезпечення позову виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, можна цілком обґрунтовано розглядати як загальну вимогу про обов`язковість судових рішень, встановлену ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову є обов`язковою до виконання всіма суб`єктами, кому вона адресована та кого вона стосується і повинна бути виконана цими суб`єктами самостійно, тобто без залучення державної виконавчої служби.

Суддя вважає, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачеві збитки.

На підставі вищевикладеного та керуючисьст.ст. 12, 13, 81, 62, 149-153, 353-354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Любченко Наталії Юріївни про забезпечення позову, - задовольнити частково.

Вжити заходи по забезпеченню позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , які містяться на відкритих рахунках у таких банківських та інших фінансових установах:

1) публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», код банку (МФО) 300465, код за ; Юридична адреса: 01001 м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г;

2) акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", код банку (МФО) 305299, код за , Юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 д; Адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, ЗО, м. Дніпро, 49094;

3) акціонерне товариство "УНІВЕРСАЛ БАНК", код банку (МФО)322001, код за , Адреса : 04114, м.Київ, вул. Автозаводська, 54/19;

4) акціонерне товариство "ОТП БАНК", код банку (МФО) 300528, код за , Адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43 - в межах заявлених позовних вимог у розмірі 156917,50 грн.

В частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 на рахунках у банківських та інших фінансових установах, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, в межах заявлених позовних вимог в розмірі 156917,50 грн., - відмовити.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам яких стосуються заходи забезпечення позову для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов