Справа № 161/236/21/ Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л. М.
Провадження № 22-ц/802/1401/21 Категорія: 66 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Осіпука В.В.,

секретар судового засідання Ганжа М.І.,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

31 грудня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та відшкодувати понесені нею судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 серпня 2021 року в позові відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати це рішення в частині стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу та ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову у стягненні цих судових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 від імені відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні позивачка апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням суду в позові ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України відзив на позовну заяву повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Із поданого 12.02.2021 відповідачем відзиву на позовну заяву останній висловив прохання відмовити у позові та стягнути із позивачки на його користь понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн., про що приєднав відповідні письмові докази (а.с.25-31).

Відзив надіслано позивачці і нею відповіді на відзив чи будь-яких заперечень щодо розміру чи підстав понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу до ухвалення судового рішення до суду першої інстанції не подавалося.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Між відповідачем та адвокатом укладено 08.02.2021 договір про надання правової допомоги адвокатом, у п.4.3. якого сторони погодили, що фіксована сума гонорару складає 4000 грн., які відповідач сплатив адвокату (а.с.30, 31).

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріали справи не містять ні клопотання позивачки про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, ні клопотання про відмову від стягнення таких витрат, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат, чи про відмову у їх стягненні з урахуванням наведених обставин при ухваленні судового рішення у суду першої інстанції були відсутні.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц; від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18; від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, а понесені відповідачем витрати підтверджені належними і допустимими доказами, відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність їх стягнення із позивачки на користь відповідача.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування рішення в оскаржуваній частині, ухваленого з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 серпня 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді