Справа №339/258/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря Гончар Л.В.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області - Гулик В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заявуОСОБА_1 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області та постійно проживав в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що його батьками були ОСОБА_2 (батько) та ОСОБА_3 (матір), які були громадяни України, народжені на території України, на даний час померли. З моменту народження і до цього часу він проживав, навчався, працював на території України, громадянства іншої держави не приймав.

Однак, з певних суб`єктивних причин, своєчасно не отримав паспорт громадянина України.

Звернувшись до Управління ДМС України в Івано-Франківській області з такою заявою, йому відмовлено у видачі паспорта громадянина України у зв`язку із відсутністю факту постійного проживання на території України та рекомендовано звернутися до суду про встановлення зазначеного факту.

06 серпня 2021року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено судове засідання.

15 вересня 2021 року на електронну адресу надійшло від представника заінтересованої особи Барик Л. пояснення, із посиланням на перелік документів, які подаються для встановлення факту належності до громадянства України, не заперечує проти задоволення заяви, у разі якщо заявник в судовому порядку доведе факт постійного проживання на території України (а.с.15-17).

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги, які вказані у заяві просив задоволити.

Представник заінтересоваї особи Гулик В.С. зазначив, що при встановлених обставин справи не заперечує проти задоволення вказаної заяви.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Встановлено, що предметом даного спору є встановлення факту постійного проживання заявника в неповнолітньому віці на території України, що є необхідним для отримання паспорту громадянина України.

Так, відповідно до вимог законодавства, факти що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Згідно з положеннями ч. 1ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, - в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

За нормою ст. 9 Закону України «Про правонаступництво України», всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України.

Відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом ПрезидентаУкраїни від27березня 2001р. № 215/2001 (далі Порядок), - встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Пунктом 10 Порядку визначено, що для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: - довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Судом встановлено, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області.

У свідоцтві про народження його батьками зазначені: мати - ОСОБА_3 , українка та батько ОСОБА_2 , українець (а.с.4).

З довідки Тисівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів вбачається, що ОСОБА_1 у 1993 році закінчив 9 класів та одержав свідоцтво про неповну середню освіту НОМЕР_1 (а.с.5).

Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання і довідки Тисівської сільської ради стверджується, що заявник з часу народження (1978 року) і по даний час зареєстрований та проживає в с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області, нікуди на інше місце проживання не виїжджав (а.с.6-7).

Окрім того, з довідки Тисівської сільської ради вбачається, що батько заявника ОСОБА_2 , який помер в жовтні 2007 року та мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 були зареєстровані по АДРЕСА_1 (а.с.20-21).

Також, вказаний факт про те, що заявник проживав постійно в неповнолітньому віці в с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської ради підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Зокрема, вказали, що ОСОБА_1 з самого дитинства від дня його народження та по сьогоднішній день проживає в с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області. Окрім того, підтвердили про те, що він нікуди не виїжджав з села, тільки тоді коли проходив службу в армії у м.Чернівцях.

Отже, вказані докази свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно в неповнолітньому віці проживав разом з батьками і по даний час після смерті батьків проживає в с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області.

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1 , будучи в неповнолітньому віці, постійно проживав разом з батьками на території України станом на 24 серпня 1991 року та факт його проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

За вказаних обставин суд вважає, що встановлення вказаного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, адже від цього залежить можливість отримання паспорта, тому заява підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати заявнику не відшкодовуються.

З врахуванням наведеного, керуючись ст. 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву задоволити.

Встановити ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області факт постійного проживання в неповнолітньому віці разом з батьками на території України станом на 24 серпня 1991 року та факт проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківської області місце знаходження вул. Академіка Гнатюка, 29 м.Івано-Франківськ, Івано-Франківської області, .

Дата складання повного тексту рішення 21 вересня 2021 року

Суддя Головенко О.С