Справа № 759/7275/18 Головуючий 1 інстанція- Шум Л.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 грудня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Савченка С.І., суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 03 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернуласядо суду із вказаним позовом,який надалі уточнив і мотивував тим, що 25 грудня 2017 року близько 11 години 05 хв. на вул.Академіка Булаховського 30-Б у м.Києві сталася ДТП за участю належного йому автомобіля «Mazda-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля «Ford» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2 . Вказана ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , який, керуючи автомобілем «Ford» та порушивши п.13.1 ПДР, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Mazda-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вина відповідача ОСОБА_2 у порушенні ПДР і скоєнні правопорушення за ст.124 КУпАП стверджується постановою Святошинського районного суду м.Києва від 25 січня 2018 року.

Вказував, що внаслідок ДТП належний йому автомобіль «Mazda-2» отримав значні механічні пошкодження. Згідно звіту № 7231/09/18 про оцінку транспортного засобу, складеного 03 жовтня 2018 року оцінювачем ТОВ «Сател Груп» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 728/16 від 26 вересня 2016 року) вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «Mazda-2» становить 102920,79 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, складає 42364,81 грн. з ПДВ на замінних складових.

За полісом обов`язкового страхування № АМ/0254548 від 12 липня 2017 року цивільна відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант», якена виконання своїх обов`язків виплатило йому страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності в сумі 33466,72 грн. Вважає, що відповідач як винуватець ДТП має відшкодувати йому залишок матеріального збитку не покритого страховою виплатою. У зв`язку з наведеним, після уточнення вимог просив стягнути з відповідача на його користь різницю між завданою матеріальною шкодою у вигляді вартості відновлювального ремонту та страховою виплатою у розмірі 69454,07 грн. (102920,79 грн. - 33466,72 грн.), 1500 грн. за проведення оцінки та судовий збір.

- 2 -

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 03 червня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 5828,98 грн. та судовий збір у розмірі 1158,66 грн.

Не погоджуючись із рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції, задоволивши його вимоги в повному обсязі, посилаючись на незаконність і необгрунтованість рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права.

Скарга мотивована тим, що суд невірно визначив розмір завданої йому шкоди. Зокрема суд керувався розміром збитку у сумі 39295,70 грн., проте згідно висновку судової експертизи вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 94373,45 грн., що і є завданою шкодою, а тому з урахуванням виплачених страховою компанією коштів відповідач має відшкодувати йому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у сумі60906,73 грн. Суд при виборі норм права не застосував висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 19 липня 2019 року у справі № 199/2531/16-ц та від 15 жовтня 2015 року у справі № 755/7666/19, щодо покладення на винуватця ДТП відшкодування різниці між вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно задоволив позов частково, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду. Вважає, що виплату відшкодування має здіснювати трахова компаня, бо ліміт його відповідальності за страховим полісом складає 10000- грн.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 60906,73грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,апеляційний розгляд справиздійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих

- 3 -

правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 грудня 2017 року близько 11 години 05 хв. на вул.Академіка Булаховського 30-Б у м.Києві сталася ДТП за участю належного йому автомобіля «Mazda-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля «Ford» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2

ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , який, керуючи автомобілем «Ford», не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, порушивши п.13.1 ПДР, та допустив зіткнення із припаркованим автомобілем «Mazda-2».

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 25 січня 2018 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у порушенні ПДР і скоєнні правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Згідно звіту № 7231/09/18 про оцінку транспортного засобу, складеного 03 жовтня 2018 року оцінювачем ТОВ «Сател Груп» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 728/16 від 26 вересня 2016 року), вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «Mazda-2» становить 102920,79 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, складає 42364,81 грн. з ПДВ на замінних складових.

Також, судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована у ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування № АМ/0254548 від 12 липня 2017 року з лімітом відповідальності 100000 грн., розміром франшизи 1000 грн. Страховик ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант»на виконання своїх обов`язків виплатив позивачу ОСОБА_1 як потерпілому, завданий матеріальний збиток в межах ліміту відповідальності в сумі 33466,72 грн.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 27988/20-54 від 03 березня 2021 року, проведеної КНДІСЕ на підставі ухвали суду, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mazda-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 25 грудня 2017 року складає 39295,70 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda-2» становить 94373,45 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що шкода заподіяна позивачу з вини відповідача внаслідок порушення останнім Правил дорожнього руху при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, що знаходиться у причинному зв`язку із завданням шкоди, а тому саме відповідач має нести відповідальність за завдану шкоду у розмірі не покритому страховкою.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ст.1166 ЦК України шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За положеннями ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку, якщо ця особа не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у

- 4 -

разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Водночас колегія суддів не може погодитися із визначеним судом розміром відшкодування, який підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно приписів ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Аналогічні положення містить ст.1192 ЦК України, згідно якої розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти зокрема фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або ті, які мають бути ним зроблені в майбутньому. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням його порушеного права, тобто без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення особою свого порушеного права.

За клопотання відповідача ухвалою суду від 22 вересня 2020 року призначено судову автотоварознавчу експертизу, у висновку якої № 27988/20-54 визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mazda-2» станом на 25грудня 2017 року складає 39295,70 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda-2» становить 94373,45 грн.

Прийшовши до висновку, що остаточна сума збитку, завданого позивачу у зв`язку із пошкодженням його автомобіля, становить 39295,70 грн., суд не врахував, що дана сума визначена експертом з урахуванням зносу транспортного засобу, що викликано у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком за обов`язковим страхуванням, а тому не є реальними збитками, завданими позивачу.

Як вбачається із висновку експертизи реальними збитками, тобто витратами, які позивач мусить зробити для відновлення свого порушеного права, є вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda-2», яка становить 94373,45 грн., а відтак розрахунок відшкодування шкоди має проводитися з урахуванням цієї суми.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 міститься висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 754/7666/19, де скасовуючи судові рішення щодо відмови у відшкодуванні потерпілому майнової шкоди, завданої ДТП, і ухвалюючи нове рішення, Верховний Суд зазначив, що оскільки вартість майнового збитку, завданого потерпілому пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із винуватця ДТП на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

- 5 -

Така судова практика є сталою і викладена у цілому ряді постанов Верховного Суду, в тому чилі у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 750/12904/16, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17.

Суд наведених обставин не врахував, що потягло невірне вирішення спору.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не грунтується на матеріалах спарви та вимогах закону і підлягає зміні в частині розміру відшкодування завданої шкоди, яку необхідно стягнути із відповідача як винуватця ДТП на користь позивача.

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 апеляційний суд приймає за основу висновок судової автотоварознавчої експертизи № 27988/20-54 від 03 березня 2021 року.

Так, згідно із висновком експертизивартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda-2», тобто реальних збитків, становить 94373,45 грн.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування страховиком виплачено позивачу 33466,72 грн. без ПДВ (із розрахунку 41561,87 грн. майнового збитку з урахуванням зносу за мінусом 1000 грн. франшизи та 7095,15 грн. ПДВ а.с.108,118).

Верховний Суд в постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц вказав, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування.

Отже, ПДВ в сумі 7095,15 грн.входить до суми страхового відшкодування та може бути повернуто ОСОБА_1 страховиком після надання відповідних документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту.

Окрім того, відповідач ОСОБА_2 сплатив позивачу франшизу у розмірі 1000 грн., що стверджується розпискою позивача.

Таким чином, розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 52811,58 грн. із розрахунку 94373,45 грн. - 33466,72 грн. (страхове відшкодування) - 7095,15 грн. (ПДВ) - 1000 грн. (франшиза).

Також суд стягує на користь позивача витрати на проведення оцінки транспортного засобу у розмірі 1500 грн.

Викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи відповідача про відсутність у нього обов`язку по відшкодуванню шкоди, з огляду на те, що його відповідальність застрахована у ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» з лімітом відповідальності 100000 грн., яка і має здійснити позивачу всі виплати у межах ліміту, не грунтуються на вимогах закону.

Встановлено, що відповідальність ОСОБА_2 застрахована за полісом обов`язкового страхування, відшкодування шкоди за яким має особливості, встановлені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності

- 6 -

власників наземних транспортних засобів». Зокрема, згідно зі ст.29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до Методики товарознавчої екпертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України і Фонду держмайна України № 142/2092 від 24 листопада 2003 року (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) згідно п.п.2.4, 8.3 якої вартість збитку, яка завдана колісному транспортному засобу і яка підлягає відшкодуванню, визначається з урахуванням коєфіцієнта фізичного зносу автомобіля.

Тобто, даний Закон встановлює законодавчі обмеження щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме розмір страхової виплати визначається з обов`язковим урахуванням зносу автомобіля, що у свою чергу згідно ст.1194 ЦК України покладає на винуватця ДТП обов`язок сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, у разі її недостатності.

В даному випадку відповідач помилково ототожнює ліміт відповідальності страхової компанії із розміром страхової виплати, яка визначається у розмірі і порядку встановленому законом і не може її перевищувати.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПКУкраїни у зв`язку із зміною судового рішення суд покладає на відповідача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, відповідно до ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, суд покладає на відповідача витрати позивача по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 03 червня 2021 року змінити, стягнувши із ОСОБА_2 на користьОСОБА_1 завдану шкоду у розмірі 52811 гривень 58 коп., витрати на оцінку транспортного засобу 1500 гривень та судовий збір у розмірі 866 гривень 37 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користьОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1230 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: