Справа № 352/2382/20
Провадження № 2/352/298/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивачка 18.11.2020 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у цивільному шлюбі з відповідачем народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2008 році відповідач залишив сім`ю та переїхав проживати до своїх батьків. З того часу відповідач не цікавиться дочкою, не надає коштів на її утримання. Позивачці самій важко забезпечувати дитину, оскільки вона, працюючи продавцем, отримує мінімальну заробітну плату, натомість відповідач працює офіційно у військовій частині та має стабільний дохід, є здоровим.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що у цивільному шлюбі сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Тисменицької міської ради від 17.11.2020 р. № 1255 (а.с.3).

Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині, у зв`язку з чим порушуються права неповнолітньої дитини сторін на належне утримання з боку батька, який проживає окремо від сім`ї, на належний рівень життя, необхідний для її гармонійного всебічного розвитку.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

При вирішенні спору суд відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері, яка працює продавцем з мінімальною заробітною платою; 2) стан здоров`я відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, який офіційно працевлаштований, розмір його доходу невідомий; 3) відповідач має утриманні неповнолітню дитину від другого шлюбу та батька-пенсіонера; 3-1) відсутні дані щодо наявності у відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів.
З урахуванням викладеного суд погоджується із заявленим позивачкою розміром аліментів та визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів у частці заробітку (доходу) батька, що становить одну чверть, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути 840,80 грн. судового збору в дохід державного бюджету.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 180, 181 ч.3, 182, 183 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 141, 263-265, 279, 282, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнення аліментів розпочати з 18 листопада 2020 року і проводити до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено 16.02.2021 р.

Суддя М.М.Хоминець