Провадження № 22-ц/801/2559/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 рокуСправа № 127/19058/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Сала Т. Б., Шемети Т. М.,

за участю секретаря Ліннік Я. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою його представником адвокатом Шишковською Анжелікою Борисівною, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про забезпечення позову, постановлену у цій справі 01 листопада 2021 року у м. Вінниці суддею цього суду Романюк Л. Ф.,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, мотивуючи його тим, що вона є власником нежитлового приміщення магазину № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке набуте нею в порядку спадкування за законом після смерті її матері. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 .

Навесні 2021 року ОСОБА_2 на місці вікна своєї квартири облаштував двері та, намагаючись облаштувати сходи, залив бетоном частину належних позивачу сходів, чим перекрив їй доступ до її магазину. Такі дії носять протиправний характер та порушують право позивача на вільне користування нерухомим майном.

Водночас, на реконструкцію об`єкта нерухомості ОСОБА_2 . Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради видано два різних за змістом варіанти Містобудівних умов і обмежень, що є порушенням вимог закону.

Крім того, технічні параметри майбутнього будівництва сходів до магазину ОСОБА_2 , що містяться в робочому проекті, порушують права позивача, оскільки у разі реалізації робочого проекту у тому вигляді, як він існує, то сходи магазину № НОМЕР_2 будуть побудовані на місці сходів до магазину № НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 буде перекрито доступ до власного приміщення.

Пославшись на викладене та на те, що ОСОБА_2 без затвердженого у встановленому порядку проекту реконструкції, без узгодження з позивачем майбутнього будівництва, а також без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, самовільно почав реконструкцію квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 просила суд усунути перешкоди їй у користуванні належним їй на праві власності нежитловим приміщенням магазином АДРЕСА_4 , а саме: скасувати Містобудівні умови і обмеження на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_3 ; припинити право на початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_3 ; зобов`язати Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради внести до реєстру будівельної діяльності відомостей про припинення права ОСОБА_2 на початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_3 .

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 подала клопотання про забезпечення вказаного позову шляхом заборони виконкому Вінницької міської ради та Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради вчиняти дії щодо видачі сертифікатів відповідності та інших документів,чи ухвалювати рішення щодо прийняття до експлуатації об`єкту нерухомого майна: реконструйованої квартири АДРЕСА_5 та прилеглих до неї сходів, до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Вказане клопотання мотивоване тим, що прийняття в експлуатацію незаконно споруджених ОСОБА_2 сходів може призвести до неможливості виконання рішення у цій справі про припинення права на будівельні роботи та скасування містобудівних умов і обмежень.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2021 року забезпечено вказаний позов шляхом заборони виконкому Вінницької міської ради та Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради вчиняти дії щодо видачі сертифікатів відповідності та інших документів, чи ухвалювати рішення щодо прийняття до експлуатації об`єкту нерухомого майна: реконструйованої квартири АДРЕСА_5 та прилеглих до неї сходів, до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Не погодившись із постановленою ухвалою, ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві позивач зазначила, що оскаржувану відповідачем ухвалу вважає законною та обґрунтованою, а тому просить апеляційний суд залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, ухвала суду цим вимогам не відповідає, тому апеляційний суд, перевіривши її законність і обґрунтованість у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 вересня 2021 року у цивільній справі № 127/1511/20, яке набрало законної сили на підставі постанови Вінницького апеляційного суду від 11 листопада 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради, ОСОБА_3 , про знесення самовільно споруджених сходів задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 знести частину зовнішніх сходів нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , що розташовані під фасадною стіною квартири АДРЕСА_2 , а саме у частині невідповідності розміру сходів «Проекту реконструкції квартири під магазин» (Додаток 1 до Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 038/20 від 28 грудня 2020 року). Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 038/20 від 28 грудня 2020 року є невід`ємною частиною рішення суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні власністю залишено без задоволення.

З вказаного судового рішення вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 на підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 30 грудня 2010 року у цивільній справі № 2-2090/10, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.10.2018 року № 140296143.

ОСОБА_2 є власником Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 на підставі Договору дарування Ѕ частки квартири від 12 березня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лазько С.І. за реєстровим № 182, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 березня 2018 року № 116684993.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28 лютого 2019 року № 563 було надано ОСОБА_2 вихідні дані містобудівні умови та обмеження на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_2 під магазин змішаної групи товарів.

Наказом Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради від 01 березня 2019 року № 45 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва - реконструкції квартири АДРЕСА_2 під магазин змішаної групи товарів» було затверджено Містобудівні умови і обмеження № 21 від 01 березня 2019 року для проектування об`єкта будівництва - реконструкції квартири АДРЕСА_2 під магазин змішаної групи товарів.

З фотоматеріалів (фототаблиць) вбачається, що під фасадною стіною квартири АДРЕСА_2 розташовані зовнішні сходи нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , що перешкоджає влаштуванню входу до приміщення магазину.

Згідно з Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 038/20 від 28 грудня 2020 року, фактичні розміри зовнішніх сходів нежитлового приміщення магазину АДРЕСА_4 (під фасадною стіною квартири АДРЕСА_2 ) не відповідають розмірам сходів, вказаним у проектній документації (додаток 1 до висновку).

У власності ОСОБА_1 перебуває нежитлове приміщення магазину, яке в цілому складається з приміщень: допоміжне приміщення 18-1, коридор 18-2, зал магазину 18-3, зал магазину 18-4, санвузол 18-5, частина підвалу під сарай площею 3,0 кв.м (загальна площа 43,7 кв.м) та знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , до складу якого не входить «вхідна група».

У постанові Вінницького апеляційного суду від 11 листопада 2021 року у цивільній справі № 127/1511/20 апеляційний суд дійшов висновку, що оскільки споруджені зовнішні сходи нежитлового приміщення магазину № НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 не відповідають проєктній документації, порушують права ОСОБА_2 як власника суміжного приміщення на його переобладнання в магазин шляхом облаштування вхідної групи відповідно до затвердженої в установленому порядку містобудівної документації, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення первісного позову ОСОБА_2 шляхом знесення частини зовнішніх сходів нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , що розташовані під фасадною стіною квартири АДРЕСА_2 , а саме у частині, що не відповідає розміру сходів «Проекту реконструкції квартири під магазин». Це, в свою чергу, виключає задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні власністю.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З урахуванням викладених норм права, апеляційний суд вважає, що у клопотанні ОСОБА_1 не наведено обґрунтувань та до нього не додано належних та допустимих доказів у відповідності до положень статей 12, 81 ЦПК України щодо наявності обставин, які свідчать про необхідність застосування такого виду забезпечення позову як заборони виконкому Вінницької міської ради та Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради вчиняти дії щодо видачі сертифікатів відповідності та інших документів, чи ухвалювати рішення щодо прийняття до експлуатації об`єкту нерухомого майна: реконструйованої квартири АДРЕСА_5 та прилеглих до неї сходів, зокрема доказів несумлінних дій відповідача та що такі дії можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про задоволення позовних вимог може бути утрудненим або взагалі неможливим.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, оскільки фактичні обставини справи не свідчать про необхідність застосування заходів забезпечення та про наявність підстав вважати, що незастосування наведених заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване судове рішення в законній силі залишатись не може та відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану його представником адвокатом Шишковською Анжелікою Борисівною, задовольнити, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2021 року скасувати, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

Т. М. Шемета

Повний текст постанови виготовлено 21 грудня 2021 року.