Номер провадження: 22-з/813/377/21
Номер справи місцевого суду: 504/2388/16-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справах Драгомерецького М.М., переглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Колеснікову Г.Я. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комінтернівського об`єднання громадського харчування Комінтернівської райспоживспілки про визнання розірвання договору оренди недійсним та зобов`язання виконати зобов`язання за договором,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комінтернівського об`єднання громадського харчування Комінтернівської райспоживспілки (далі- Комінтернівське ОГХ Комінтернівської РСС, Підприємство) про визнання розірвання договору оренди укладеного 11 квітня 2006 року недійсним та зобов`язання виконати зобов`язання за договором (т.1а.с.1-11).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено нікчемність додаткової угоди від 11 квітня 2011 року до договору оренди об`єкту нерухомості від 11 квітня 2006 року між Комінтернівським об`єднанням громадського харчування та ОСОБА_1 ..

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої скасувати, ухвалити нове рішення, яким визнати розірвання договору оренди укладеного 11 квітня 2006 року недійсним (нікчемним). Постановити окрему ухвалу на адресу суду, який порушив правила підсудності, оскільки справа підлягає в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року вказана справа у складі колегії суду: головуючого судді - Колеснікова Г.Я., суддів - Сєвєрова Є.С. і Вадовська Л.М., апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 грудня 2018 року прийнята до провадження та призначено розгляд справи.

29 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Колеснікову Г.Я., в якій згідно ст. 36 ЦПК України не може приймати участь у справі, оскільки він заінтересований у розгляді цієї справи, що викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. Заявник вказує, що по справі порушено підсудність, справа не підсудна суду, в цьому разі суддя відмовляє у прийнятті заяви. Суддя порушив норми ЦПК України при перевірці його апеляційної скарги, постановив ухвалу від 02 грудня 2014 року про залишення апеляційної скарги без руху, не звернув увагу на його доводи про непідсудність справи Комінтернівському районному суду Одеської області, замість того, щоб застосувати повноваження апеляційного суду за ст. ст. 378-380 ЦПК України, суддя Колесніков Г.Я. ухвалою від 03 лютого 2015 року відмовив у відкритті апеляційного провадження, постановив ухвалу з порушенням норм ЦПК України. Тому розглядаючи на теперішній час його апеляційну скаргу всі дії судді Колеснікова Г.Я. викликають у нього сумнів.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши підстави про відвід судді Колеснікова Г.Я. викладені у заяві, приходжу до висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007р. (заява №7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою апеляційного суду Одеської області 02 грудня 2014 року суддя апеляційного суду Колесніков Г.Я. залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2014 року без руху, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з пропуском процесуального строку, не містить клопотання про його поновлення із зазначенням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Для усунення недоліків ОСОБА_1 надано тридцятиденний строк з дня отримання копії ухвали від 02 грудня 2014 року (т. 3 а.с. 131-132).

03 лютого 2015 року ухвалою судді апеляційного суду Одеської області Колесніковим Г.Я. відмовлено у відкрити апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2014 року, оскільки згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 отримав ухвалу апеляційного суду від 02 грудня 2014 року за поштовим повідомленням 11 грудня 2014 року, але не усунув недоліки скарги, які йому зазначені в ухвалі апеляційного суду.

При цьому в ухвалі зазначено, що згідно ч. 3 ст. 297 ЦПК України повернення апелянту копії апеляційної скарги не є можливим, оскільки вона судом першої інстанції 11 грудня 2014 року була вручена представнику Комінтернівського об`єднання громадського харчування Комінтернівської райспоживспілки - Іванюку Л.М..

Також в ухвалі від 03 лютого 2015 року зазначено, що оригінал апеляційної скарги ОСОБА_1 залишається в матеріалах справи.

Крім того, ухвала апеляційного суду від 03 лютого 2015 року про відмову у відкритті апеляційного провадження підлягала касаційному оскарженню до Верховного Суду, але ОСОБА_1 не скористався цим правом відповідно до вимог ЦПК України.

Доводи ОСОБА_1 про порушення суддею правил підсудності не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини вирішуються колегією суддів під час розгляду справи по суті.

Розглянувши питання про відвід судді Колеснікова Г.Я., з точки зору національного закону - ст. 36 ЦПК України, в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності суду слід зазначити, що суд не вбачає об`єктивного та суб`єктивного критерію, а саме: наявності будь-якого правомірного сумніву в безсторонності судді при вирішенні процесуальних питань, що, відповідно до положень п. 4 ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу.

Незгода позивача ОСОБА_1 з процесуальним рішенням судді, в даному випадку ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 лютого 2015 року, у розумінні ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу.

У заяві про відвід відсутні підстави для заявленого відводу судді, що містяться в національному законі, не наведеного жодного належного доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про нібито упередженість судді Одеського апеляційного суду Колеснікова Г.Я. при розгляді даної цивільної справи.

Згідно зі ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Враховуючи, що вказані підстави для відводу судді, належним чином не доведені та у встановленому порядку не підтверджені заявником, тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Колеснікова Г.Я. слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Колеснікову Г.Я. - відмовити.

Повернути матеріали справи для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комінтернівського об`єднання громадського харчування Комінтернівської райспоживспілки про визнання розірвання договору оренди недійсним та зобов`язання виконати зобов`язання за договорому встановленому законом порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14 грудня 2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький