21 вересня 2021 року м.Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участю секретаря судового засідання Баздирь О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України про повернення двох друкарських машинок або стягнення їх вартості в сумі 24 150,00 гривень,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, в якому просив зобов`язати відповідача повернути у власність ОСОБА_1 майно - дві друкарські машинки або ж відшкодувати їх вартість в сумі 24 150,00 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 21.10.2002 у позивача в ході обшуку було вилучено дві друкарські машинки, які згодом були визнані речовими доказами у кримінальній справі. 15.04.2016 постановою про закриття кримінального провадження слідчого СВ Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області Скляра А.І. було вирішено долю речових доказів та слідчим зазначено про повернення двох друкарських машинок ОСОБА_1 , які на сьогоднішній день позивачу не повернуті, у зв`язку з чим він звернувся до суду.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, в своєму позові просив у випадку неявки в судове засідання його як позивача, без поважних причин, судове засідання провести без його участі. Крім того, в своїй заяві, поданій до суду 27.08.2021 позивач заявляючи відвід судді Коваленку П.Л., у тому числі наполягав, що розгляд справи безпідставно затягується суддею Коваленко П.Л.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений відповідно до вимог ЦПК України; клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності такого учасника справи.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.223 ЦПК України та постановляє рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, аналізуючи та оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76, частини 1 статті 77 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
У відповідності до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..
Рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 24 квітня 2014 року, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Токмацьке ГУ УМВС України в Запорізькій області повернути ОСОБА_1 тимчасово вилучені відповідно до протоколу обшуку від 21.10.2002 друкарську машинку без найменування у металевому корпусі зеленого кольору та друкарську портативну машинку без найменування з металевим корпусом сірого кольору. У разі відсутності в камері схову Токмацького ГУ УМВС України в Запорізькій області в наявності тимчасово вилучених друкарських машинок, відповідно до протоколу обшуку від 21.10.2002: двох друкарських машинок без найменування, одна - у металевому корпусі зеленого кольору, друга - портативна машинка у металевому корпусі сірого кольору ухвалено стягнути матеріальну шкоду у розмірі 700 грн. 05.05.2014 зазначене рішення набрало законної сили.

Вказаним рішенням встановлено, що на досудовому слідстві відповідно до протоколу обшуку від 21.10.2002 у ОСОБА_1 за місцем його проживання, вилучено: 1 друкарську машинку без найменування у металевому корпусі зеленого кольору, яка на момент огляду сильно зношена, всі молоточки з відтисками літер знаходились на місці, та друкарську машинку без найменування у металевому корпусі сірого кольору у задовільному стані, які були здані в Токмацький МВ УМВС.

Постановою слідчого Токмацького МРВ УМВС Новікова В.В. від 30.10.2002 речовим доказом у кримінальній справі №2260231 визнано 2 друкарські машинки (ідентифікуючі ознаки друкарських машинок слідчим не вказані).

Як слідує, з судових рішень з інших справ, у тому числі по справі 335/13596/14-к, після вилучення двох друкарських машинок у ОСОБА_1 вони деякий час зберігалися в камері схову Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області, потім разом з кримінальною справою щодо ОСОБА_1 були передані до Василівського районного суду Запорізької області, де в опечатаному вигляді зберігалися до 02.04.2014, після чого у тому ж вигляді були передані старшині Токмацького МВ ГУМВС Кононенко Р.В . З акту від 09.04.2014 слідує, що ці ж друкарські машинки ОСОБА_1 в присутності понятих відмовився не тільки отримати, але й оглянути без будь-яких пояснень з цього приводу, актом від 22.04.2014 підтверджується, що ОСОБА_1 таки оглянув вказані машинки, але відмовився від їх отримання, посилаючись на те, що це не його машинки, 15.07.2014 знов відмовився від отримання цих машинок, посилаючись на те, що в акті передачі ОСОБА_3 не зазначив індивідуальні ознаки друкарських машинок, і лише 29.09.2014 отримав вказані машинки, ті ж самі, від отримання яких раніше відмовлявся, при цьому склав розписку про їх отримання, в якій зазначив, що машинки йому повернуті, претензій не має та в своїй заяві від 29.09.2014 та наданих щодо цього особистих поясненнях про те, що він помилково вважав раніше, що машинки йому не належать, просив закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 . Тобто, згідно з власноруч написаної розписки ОСОБА_1 від 29.09.2014, позивач отримав належні йому 2 шт. друкарських машинок, претензій не має.

Постановою слідчого СВ Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області Скляра А.І. від 15.04.2016 об`єднане кримінальне провадження №0000876 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.358 КК України та ч.3 ст.358 КК України в редакції від 05.04.2001 закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Вказана постанова слідчого є чинною.

Як слідує з даної постанови, слідчим було вирішено долю речових доказів: одну механічну канцелярську друкарську машинку і одну механічну портативну друкарську машинку, вилучені у ОСОБА_1 - повернути йому за належністю.

Дані факти також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами (Том 15 «Матеріали кримінального провадження №0000876 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.358 та ч.3 ст.358 КК України»).

Таким чином, суд приходить до висновку, що на даний час друкарські машинки, вилучені у позивача під час обшуку 21.10.2002, повернуті ОСОБА_1 29.09.2014.

Доказів того, що зазначені друкарські машинки у ОСОБА_1 повторно вилучались, позивачем не надано, а тому вимоги про зобов`язання відповідача повернути у власність ОСОБА_1 майно - дві друкарські машинки або ж відшкодувати їх вартість в сумі 24 150,00 гривень задоволенню не підлягають.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 про зупинення розгляду даної справи до закінчення пандемії, про залучення Гераськіна В.С. як перекладача під час розгляду справи, призначення позивачу безоплатного захисника як малозабезпеченій особі, та проведення судового засідання за участю народного засідателя, суд зазначає наступне.

Суд не знаходить підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені статтями 251, 252 ЦПК України, та вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін по справі.

Згідно ч.2 ст.75 ЦПК України перекладач допускається ухвалою суду за заявою учасника справи або призначається з ініціативи суду.

Як роз`яснено у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" запрошення перекладача до участі у справі є обов`язком особи, яка бере участь у справі, а не суду.

Позивач має право брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника у порядку, передбаченому статтями 58-64 ЦПК України.

Крім того, дана справа розглянута без участі сторін по справі, а позивач є громадянином України, якій по даній справі неодноразово писав апеляційні скарги на судові рішення, а отже суд приходить до переконання, що позивач в достатній мірі володіє українською мовою.

Відповідно до положень Закону України «Про безоплатну правову допомогу», безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статей 7-9 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна первинна правова допомога включає такі види правових послуг:

1) надання правової інформації;

2) надання консультацій і роз`яснень з правових питань;

3) складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру);

3-1) надання консультацій, роз`яснень та підготовка проектів договорів користування земельними ділянками (оренда, суборенда, земельний сервітут, емфітевзис, суперфіцій) для сільського населення - власників земельних ділянок;

4) надання допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Право на безоплатну первинну правову допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом мають усі особи, які перебувають під юрисдикцією України.

Суб`єктами надання безоплатної первинної правової допомоги в Україні є:

1) органи виконавчої влади;

2) органи місцевого самоврядування;

3) фізичні та юридичні особи приватного права;

4) спеціалізовані установи;

5) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг:

1) захист;

2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами;

3) складення документів процесуального характеру.

Відповідно до положень статей 13-15 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб:

1) особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також особи з інвалідністю, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону;

2) діти, у тому числі діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, діти, які перебувають у складних життєвих обставинах, діти, які постраждали внаслідок воєнних дій чи збройного конфлікту, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону;

2-1) внутрішньо переміщені особи - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону;

2-2) громадяни України, які звернулися із заявою про взяття їх на облік як внутрішньо переміщених осіб, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, з питань, пов`язаних з отриманням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, до моменту отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;

2-3) громадяни України - власники земельних ділянок, які проживають у сільській місцевості, - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону;

3) особи, до яких застосовано адміністративне затримання, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону;

4) особи, до яких застосовано адміністративний арешт, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону;

5) особи, які відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважаються затриманими, - на правові послуги, передбачені пунктами 1 і 3 частини другої статті 13 цього Закону;

6) особи, стосовно яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - на правові послуги, передбачені пунктами 1 і 3 частини другої статті 13 цього Закону;

7) особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, а також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону;

8) особи, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону, з моменту подання особою заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до прийняття остаточного рішення за заявою, а також іноземці та особи без громадянства, затримані з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, з моменту затримання;

8-1) особи, які звернулися із заявою про визнання особою без громадянства, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону, з дня подання особою заяви про визнання особою без громадянства до прийняття остаточного рішення за заявою, а також під час отримання дозволу на імміграцію, оформлення посвідки на тимчасове чи постійне проживання;

9) ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи, які мають особливі заслуги та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, особи, які належать до числа жертв нацистських переслідувань, - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону;

9-1) особи, які перебувають під юрисдикцією України і звернулися для отримання статусу особи, на яку поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, - до моменту прийняття рішення про надання такого статусу.

10) особи, щодо яких суд розглядає справу про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, протягом розгляду справи в суді;

11) особи, щодо яких суд розглядає справу про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, протягом розгляду справи в суді;

12) особи, реабілітовані відповідно до законодавства України, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, стосовно питань, пов`язаних з реабілітацією;

13) особи, які постраждали від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону;

14) викривачі у зв`язку з повідомленням ними інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

Суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є:

1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги;

2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Отже, суд не має повноважень з надання безоплатної правової допомоги. Однак, суд зауважує, що позивач має можливість реалізувати своє право на безоплатну правову допомогу у відповідності до вимог Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

Відповідно до положень статті 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом. У випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Даний спір не підлягає розгляду колегією у складі одного судді і двох присяжних.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України про повернення двох друкарських машинок або стягнення їх вартості в сумі 24 150,00 гривень, не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст.10-13, 81, 82, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268 273, 354-355 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України про повернення двох друкарських машинок або стягнення їх вартості в сумі 24 150,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги з урахуванням п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: Державна Казначейська служба України, місце знаходження: 01601, місто Київ, вулиця Бастіонна, будинок 6, .

Суддя