КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря судового засідання Пальчика М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта»на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року у складі судді Хоменко В.С.,

у справі за позовомОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (далі -ТОВ«Нова Пошта» ), у якому просив стягнути з останнього 85 000 грн матеріальної шкоди за втрату багажу, штрафні санкції за порушення договірних зобов`язань у розмірі 20 595 грн, моральну шкоду у розмірі 30 000 грн, а також понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 15 000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 23.12.2019 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Нова Пошта» у відділенні № 143 по вул. Полярній, 17-а в м. Києві був укладений публічний договір про надання послуг з організації перевезення відправлень, за яким на відправку надано вантаж, а саме: одяг (шуба), а відповідач зобов`язався доставити указаний вантаж в м. Вінниця до поштового відділення №2, яке знаходиться за адресою: вул. Липовецька, 6-а, де позивач мав отримати його особисто та провести розрахунок за надану послугу.

На підтвердження укладання Договору перевезення відправнику у поштовому відділенні №143 м. Києва відповідачем було видано експрес-накладну за №4984 від 23.12.2020 року, в якій було зазначено наступна інформація: ВІДПРАВНИК - приватна особа ОСОБА_2 , м Київ, відділення № 143, НОМЕР_2; ОДЕРЖУВАЧ - приватна особа ОСОБА_1 , м. Вінниця, відділення №2, Вінницька область, НОМЕР_1; Тип відправлення-посилка; Вага - 15 кг (об`ємна); місць - 1; опис - одяг; оголошена вартість - 85000 грн, доставку сплачує - отримувач.

26.12.2019 року на мобільний телефон позивача у додатку «Нова пошта» надійшло повідомлення про те, що вищезгадане відправлення було отримано. У подальшому, прибувши до поштового відділення, працівниками ТОВ «Нова пошта» було повідомлено позивача про те, що його відправлення було отримано невідомою особою, у зв`язку з чим позивач звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Вінницького відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області.

Після чого ОСОБА_1 звернувся до відповідача з претензією, у якій просив відшкодувати вартість у розмірі 85 000 грн, а також штрафні санкції передбачені укладеним між сторонами публічним договором, разом з тим претензія залишена без задоволення.

У зв`язку з чим позивач звернувся у суд для відновлення свого порушеного права.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Нова Пошта» на користь ОСОБА_1 85 000 грн у відшкодування матеріальної шкоди за втрату вантажу, 15 000 грн судових витрат на правову допомогу. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Нова Пошта», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення районного суду в частині задоволених вимог та ухвали нове рішення про відмову в задоволенні в цій частині.

Вказано, що районний суд не звернув уваги, що позивачем не надано жодного доказу про вартість речей, які він клав до відправлення, а саме шуби, що свідчить про недоведеність вимог.

Крім того, заначено, що є хибними висновки суду про доведеність факту втрати вантажу, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин діяли Умови надання послуг в редакції 5.8, а з п.11.5 у даній редакції, що не передбачав обов`язкової СМС-варифікації при видачі вантажу.

Також в обґрунтування апеляційної скарги посилався на судову практику, що регулює питання відшкодування майнової шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Федоров О.С. в інтересах ОСОБА_1 просить рішення постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права залишити без змін, а апеляційну скаргу, яка залишити без задоволення.

За змістом представник позивача зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а посилання на судову практику викладених у рішенням судів першої чи апеляційної інстанції, не ґрунтується на приписах процесуального закону та не підлягає врахуванню.

Також не підлягає застосування і правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 11.08.2018 року по справі № 921/377/14-г/7 оскільки обставини справ не є аналогічними.

Колегія суддів, вислухавши представника позивача, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, тому колегія суддів у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення районного суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, 23.12.2019 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Нова Пошта» у відділенні № 143 по вул. Полярній, 17-а в м. Києві був укладений публічний договір про надання послуг з організації перевезення відправлень, за яким на відправку надано вантаж, а саме: одяг (шуба), а відповідач зобов`язався доставити указаний вантаж в м. Вінниця до поштового відділення №2, яке знаходиться за адресою: вул. Липовецька, 6-а, де позивач мав отримати його особисто та провести розрахунок за надану послугу.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , відправлено було належне йому майно його дружиною - ОСОБА_2 , яке він і мав отримати.

В експрес-накладній №4984 від 23.12.2020 року, яка була видна на підтвердження укладання Договору перевезення відправнику у поштовому відділенні №143 м. Києва відповідачем, зазначено така інформація: ВІДПРАВНИК - приватна особа ОСОБА_2 , м Київ, відділення № 143 , НОМЕР_2; ОДЕРЖУВАЧ - приватна особа ОСОБА_1 , м. Вінниця, відділення №2, Вінницька область, НОМЕР_1; Тип відправлення-посилка; Вага - 15 кг (об`ємна); місць - 1; опис - одяг; оголошена вартість - 85000 грн, доставку сплачує - отримувач (а.с. 20).

03 лютого 2020 року позивачем було направлено претензію до ТОВ «Нова Пошта» про відшкодувати вартість у розмірі 85 000 грн, а також штрафних санкцій передбачених укладеним між сторонами публічним договором, у відповідь на яку 10.03.2020 року № 04586 відповідачем у задоволенні було відмовлено так як жодних порушень чи протиправних дій з боку перевізника допущено не було - вантаж видано особі яка знала номер відповідної експрес-накладної, пред`явила документ що належним чином посвідчує її особу як одержувача (паспорт) та сплатила вартість наданих послуг. Жодних правових підстав не видавати вантаж чи проводити додаткову ідентифікацію особи чинним законодавством не встановлено. в задоволенні якої було відмовлено (а.с. 21).

Зі змісту пояснень працівника поштового відділення «Нова пошта» №2 м. Вінниці ОСОБА_3 , які вона надавала 26.12.2019 року оперуповноваженому СКП Київського ВП ВВП ГУ НП у Вінницькій області за заявою позивача, убачається, що останньою 25.12.2019 року при видачі вантажу проведена ідентифікація особи одержувача ОСОБА_1 за паспортом та назвою останнім чотирьох останніх цифр в експрес-накладній (а.с.22-23).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , зобов`язавши ТОВ "Нова Пошта" відшкодувати позивачу матеріальні збитки в сумі 85 000 грн, та витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором.

Частиною 3 ст. 909 ЦК України визначено, що укладання договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента, або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення і до видачі одержувачу, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до п. 3.1. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ "Нова Пошта" визначено, що експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Замовника організувати перевезення відправлення й надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення (далі - Послуги), а Замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених Договором.

Пунктом 3.3. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ "Нова Пошта" визначено, що прийняття Експедитором відправлення для надання послуг, визначених Договором, оформляється експрес-накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про Відправника, інформація про Одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/сервіси, вартість послуг Експедитора.

Пунктом 7.2.2 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень визначено, що у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора експедитор повертає замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості (але не більше ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Частиною 1ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1ст. 1 ЗУ "Про захист прав споживачів" виконавець це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Згідно із п. 22 ч. 1ст. 1 ЗУ "Про захист прав споживачів" споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про захист прав споживачів", послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ).

Публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1-2 ст. 633 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 623 ЦК України, передбачає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

У пункті 2Постанови "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.92 N 6Пленум ВСУ роз`яснив, що, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Частиною 1ст. 906 ЦК України визначено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлене договором.

Згідно із ч. 4ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів" за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно експрес-накладної "Нова Пошта" №4984 від 23.12.2020 року, позивач замовив одяг на який було оголошено вартість 85 000.

26.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до відділення ТОВ "Нова Пошта" № 2 в м. Києві з метою отримання відправлення, однак воно не було йому видано. Представник відділення повідомив, що його поштове відправлення отримано невідомою особою.

Заперечуючи проти позову, ТОВ "Нова Пошта" не надало доказів того, що саме ОСОБА_1 отримав відправлення №4984 від 23.12.2020 року, а також доказів отримання оплати доставки за вказаною вище експрес-накладною саме під час видачі посилки 26.12.2020 року.

У відповідь на претензію ОСОБА_1 - ТОВ "Нова Пошта" зазначило, що отримання відправлення №4984 від 23.12.2020 року було здійснено в порядку та відповідно до Умов надання послуг ТОВ "Нова Пошта".

Разом з тим, наведене також не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Колегія суддів не приймає до уваги та відхиляє доводи скарги, про те, що є хибними висновки суду про доведеність факту втрати вантажу, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин діяли Умови надання послуг в редакції 5.8 від 15.10.2019, а п.11.5 у даній редакції, не передбачав обов`язкової СМС-варифікації при видачі вантажу, а для отримання грошового переказу на будь-яку суму необхідно показати документ, що посвідчує особу, відповідно до переліку, вказаного в п.п. 11.2.1-11.2.6 цих Умов ( а.с.49).

Вказані доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції, що також перевірено апеляційною інстанцією та досліджено, що Умови надання послуг ТОВ «Нова Пошта» за посиланням www.novaposhta.ua, у яких відповідно до п.п. 11.5. Умов надання послуг ТОВ «Нова пошта», для отримання відправлення з оголошеною вартістю 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень і більше, Одержувач повинен надати документ, що посвідчує особу, відповідно до переліку, зазначеного в пп. 11.2.1 - 11.2.11 і назвати СМС-код, який був надісланий на номер телефону, що зазначений в експрес-накладній в блоці «одержувач» а також встановлено, що інформації про розпорядчий документ, його номер, дату, яким затверджені вказані Умови, веб-сайт відповідача не містить, як не містить і будь-яких інших Умов надання послуг ТОВ «Нова пошта», зокрема і в редакції від 15.10.2019 року. Указаних документів відповідачем не додано.

Таким чином рішення суду першої інстанції про стягнення 85 000 грн у відшкодування вартості товару є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Що стосується заперечень відповідача щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн, колегія суддів вважає заначити наступне.

Убачається, що позивач на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу надав договір про надання правової допомоги №21/07/20 від 21.07.2020 року з додатковою угодою до нього, попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікую понести у зв`язку з розглядом справи від 31.07.2020 року, звіт про надані послуги та вартість від 06.08.2020 року, квитанції про сплату гонорару адвоката ( а.с.24-29).

Районним судом заявлений позивачем розмір витрат визнано співмірним обсягу послуг, що були надані адвокатом позивачу.

Такі висновки узгоджуються з матеріалами справи та є доведеним.

В суді першої інстанції відповідач не оспорював розмір заявлених вимог та клопотань про їх зменшення не заявляв, не заявляв про неспівмірність витрат чи їх необґрунтованість і в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст рішення складено 15 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: