Провадження № 2/537/1122/2021
Справа № 537/3570/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.11.2021 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря Савічевої М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 , який доводиться позивачу колишнім чоловіком, зареєстрований у вказаній квартирі, однак не проживає у ній з 02 січня 2019 року по теперішній час без поважних причин, не сплачує вартість комунальних послуг, ніякої участі в утриманні квартири не бере, в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку не бажає. За таких обставин позивач ОСОБА_1 вважає, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 у зв`язку із тривалою відсутністю, у зв`язку із чим позивач і вимушена звернутись до суду із даним позовом.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 27 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.
Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі пояснень позивача, свідків та письмових матеріалів справи, одночасно враховуючи, що відповідач належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце слухання справи, відповідач не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив.
Вислухавши думку позивача ОСОБА_1 , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 10 грудня 2003 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В.., зареєстрованого в реєстрі за номером 3642, згідно якого ОСОБА_3 подарував безоплатно, а ОСОБА_1 прийняла у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 .
Право власності за ОСОБА_1 на вказану квартиру підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №2527531 від 10 січня 2004 року.
Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
З матеріалів справи, а саме з довідки з Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 28 липня 2021 року за вих..№8299/01-27 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно змісту свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 03 січня 2019 року Кременчуцьким міським ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, відповідач ОСОБА_2 доводиться позивачу ОСОБА_1 колишнім чоловіком, шлюб між сторонами було розірвано 03 січня 2019 року.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за зазначеною вище адресою не проживає з 02 січня 2019 року, що підтверджується змістом акту про не проживання б/н, виданого від 08 липня 2021 року ОСББ №40, згідно якого громадянка ОСОБА_4 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_3 , громадянин ОСОБА_5 , який проживає в квартирі АДРЕСА_4 , громадянин ОСОБА_6 , який проживає в квартирі АДРЕСА_5 , підтвердили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає за адресою: квартира АДРЕСА_1 , з 02 січня 2019 року і по час складання акту.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він доводиться сусідом до квартири АДРЕСА_1 . Відповідача ОСОБА_2 він знає як колишнього чоловіка позивача. Востаннє свідок бачив відповідача три чотири роки назад. На даний час у вказаній квартирі мешкає позивач зі своїм теперішнім чоловіком
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона мешкає в квартирі АДРЕСА_6 . Останні три чотири роки відповідача ОСОБА_2 у вказаному будинку свідок не бачила, про фактичне місце проживання їй невідомо.
Згідно із частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
У відповідності до частини 1 статті 386 власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до вимог статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем внаслідок наявності його реєстрації у помешканні, власником якого є позивач, порушено право останньої на володіння та розпорядження своїм майном; ОСОБА_2 , будучи зареєстрованим у домоволодінні, власником якого є позивач, порушує її права та законні інтереси, в зазначеному домоволодінні не проживає з 02 січня 2019 року і по теперішній час.
Згідно статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі статтею 163 Житлового кодексу УРСР, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Так, відповідно до частини 1 статті 71 Житлового кодексу УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Так, в судовому засіданні достовірно встановлений факт, що відповідач ОСОБА_8 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , власником якого є позивач.
Однак, відповідач не проживає у зазначеному будинку з 02 січня 2019 року і по теперішній час.
Згідно наявних письмових матеріалів справи, домовленість між сторонами щодо збереження за відповідачем права користування житлом у разі його тимчасової відсутності відсутня.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем втрачено право на користування зазначеним житлом, оскільки він відсутній у вказаному будинку з 02 січня 2019 року і по теперішній час без поважних причин, враховуючи ті обставини, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачу, як власнику житла, в повній мірі користуватися та розпоряджатися належними їй правами в зазначеній квартирі, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.
Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 сума судового збору, сплачена останнім при зверненні до суду із позовом, в розмірі 908 грн. 00 коп.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 29, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного Кодексу України, суд , -
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.
Повний текст рішення виготовлено 23 листопада 2021 року.
Суддя Д.О. Зоріна