РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Трохимчук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Рівнетеплоенерго», діючи через свого представника Свирид М.В. , звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 30426,12 грн. Також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до багатоквартирного будинку, що по АДРЕСА_1 . За адресою АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 . Із вказаним споживачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання № 116063 від 21.11.2012 року. Оскільки споживач у повному обсязі та в терміни передбачені договором не здійснював оплату за надані послуги ТОВ «Рівнетеплоенерго» звернулось до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. 26.06.2020 року ухвалою №569/10134/20 суд відмовив у видачі судового наказу, одночасно роз`яснив право на звернення з вказаними вимогами в порядку позовного провадження. Внаслідок порушення зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів, станом на 01.05.2020 року у відповідача утворилась заборгованість за надані послуги з теплопостачання в розмірі 30426,12 грн.

Ухвалою суду від 07.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Не погоджуючись із позовними вимогами від представника відповідача до суду надійшла заява від 02.02.2021 року про застосування строку позовної давності. Також у заяві від 02.02.2021 року представник відповідача зазначив, щодо помилковості розрахунку заборгованості ТОВ «Рівнетеплоенерго» та зазначив, що відповідач ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_1 .

10.02.2021 року представником позивача подано до суду заперечення на клопотання про долучення доказів та на заяву про застосування строку позовної давності. Представник позивача зазначив, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.02.2021 року, вбачається, що не зареєстровано право власності ні за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» ні за ОСОБА_1 . Інформаційна довідка надана відповідачем сформована 30.11.2016 року, є неналежним доказом. Споживачем є відповідач, з якою укладено договір, відкрито особовий рахунок, а також відповідач частково здійснювала оплати. Представник позивача заперечив щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, зазначивши що відповідач систематично здійснював оплату за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що свідчить про визнання боргу відповідачем, перебіг позовної давності переривається.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань. Подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити з підстав у ньому вказаних. Також просила розгляд справи провести за відсутності представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, від представника відповідача - адвоката Поліщук Т.С. до суду надійшла заява від 22.02.2021 року про розгляд справи без участі відповідача та її представника. Позовні вимоги не визнали у повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено, ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).

15.06.2017 року між ТОВ «Рівнетеплоенерго» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання № 116063 .

Відповідно до п. 1.1 договору ТОВ «Рівнетеплоенерго» зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 2.3. договору споживач проводить оплату за отримані послуги шляхом перерахування коштів на рахунок товариства. Розрахунковий період оплати один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснюється у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання.

Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, протилежного суду не доведено.

Розрахунок вартості наданих послуг здійснюється ТОВ «Рівнетеплоенерго» за тарифами з теплопостачання у розмірах затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №6 від 04 січня 2011 року (із відповідними змінами) та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг» (із відповідними змінами).

Відповідач не виконує свого обов`язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого за ним за станом на 01.05.2020 року утворилася заборгованість в розмірі 30426,12 грн., що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за період з листопада 2016 р. по травень 2020 р.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечуючи проти розрахунку позивача відповідачем долучено фіскальні чеки про оплату за послуги опалення та гаряче водопостачання № на суму 1005,30 грн та № на суму 605,30 грн. датовані 09.11.2020 року. (а.с.33), та квитанцію №30 від 02.06.2020 року на суму 500 грн. та № 46 від 19.06.2020 року на суму 105 грн., (а.с.32), проте розрахунок заборгованості позивачем проведений станом на 01.05.2020 року. Доказів, що дані платежі здійснювалися в рахунок погашення заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання за попередній період відповідачем не надано.

Долучені копії платіжних документів, а саме № від 14.02.2020 року на суму 209 грн., і № від 14.02.2020 року на суму 109 грн. (а.с.32) власне відображено в оборотній відомості за період з листопада 2016 року по травень 2020 року.

Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Аналогічні положення містить і стаття 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на час розгляду справи.

Обов`язок відповідача як власника квартири та споживача житлово-комунальних послуг, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ ФК "ВЕКТОР ПЛЮС" , 22.06.2016 року, номер запису 13455479. Дата формування 30.11.2016.(а.с.30-31)

Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 відомості відсутні. Дата формування 08.02.2021.(а.с.44)

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 06.10.2008 року. (а.с.13)

Таким чином суд доходить висновку про те, що відповідач, отримавши за спірний період послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води належної якості, зобов`язаний був оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Однак, відповідач користуючись послугами з теплопостачання ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснював їх оплату лише частково.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Наслідки спливу позовної давності визначені статтею 267 ЦК України.

Частиною третьою вказаної статті закріплено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Згідно роз`яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судове рішення» від 18.12.2009 №14, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини,суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України).

Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц).

За змістом статті 264 ЦК України переривання позовної давності передбачає наявність двох строків - до переривання та після нього. Новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний. Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Відповідно до ст. 263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється: 1) якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила); 2) у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; 3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини; 4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. У разі виникнення зазначених обставин перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

З огляду на те, що у позивача з відповідачем є фактичні договірні відносини, відповідач систематично здійснювала оплату за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а саме 740 грн. у лютому 2017 року, 2830 грн. у серпні 2017 року, 1900 грн. у листопаді 2017 року, 1000 грн. у січні 2018 року, 350 грн. у квітні 2018 року, 900 грн. у червні 2018 року, 800 грн. у серпні 2018 року, 600 грн. у листопаді 2018 року, 400 грн. у січні 2019 року, 2000 грн. у серпні 2018 року, 300 грн. у січні 2020 року, 300 грн. у лютому 2020 року.

Тобто перебіг строку позовної давності переривався власне відповідачем, підстав для застосування строку позовної давності суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання в розмірі 30426 (тридцять тисяч чотириста двадцять шість) грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго», місцезнаходження: вул. Д. Галицького, буд. 27, м. Рівне, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя І.О.Гордійчук