Справа № 364/487/21
Провадження № 2/364/252/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2021 року, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

розглянувши заяву представника позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про закриття провадження у справі та повернення судового збору

у справі за позовом

Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» ( АТ КБ «ПриватБанк»)

(адреса: вул. Грушевського,1 д, м. Київ, 01001, адреса для листування : вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094, , засоби зв`язку: № тел. , e-mail: )

представник позивача : Ляр Дмитро Юрійович(адреса: АДРЕСА_2, e-mail: , № тел. НОМЕР_1 )

до ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку не зазначено)

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

До Володарського районного суду Київської області 24.06.2021 року надійшла вказана позовна заява, у якій позивач, посилаючись на обставини викладені у позові та на ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, 599, 610, ч.2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 19, 28,184 ЦПК України, ст. ст. 5, 14 Закону України «Про захист персональних даних», ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», просив суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг у розмірі 12747,52 гривень та судові витрати у розмірі 2270,00 гривень.

05.07.2021 року судом відкрито провадження у справі та судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження по справі призначено без виклику сторін на 05.08.2021 року.

19.07.2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку з підготовкою банку відповіді на заяву відповідача по суті справи посилаючись на ст. 182 ЦПК України за підписом представника АТ КБ «ПриватБанк» Чепіга Д.О. ( а.с.67-68).

30.07.2021 та аналогічного змісту 05.08.2021 року на адресу суду надійшла заява за підписом представника АТ КБ «ПриватБанк» Будьонного В.С., якою він просить суд про закриття провадження у цивільній справі № 364/487/21 у зв`язку з відсутністю предмету спору. Одночасно просить суд повернути сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 гривень за платіжним дорученням №PROM4B3G41 від 04.06.2021року ( а.с.70-73).

05.08.2021 року розгляд не відбувся. Суд своєю ухвалою продовжив процесуальні строки та відклав судовий розгляд справи, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, на 14.09.2021 року о 08:45 годині про що повідомлено сторони. Одночасно суд звернув увагу позивача, що ним не надано достатньо доказів, які б надали можливість вирішити питання про закриття провадження у справі саме у зв`язку з відсутністю предмету спору. Оскільки заяви адресовані суду не зазначають та не надають доказів коли саме зник предмет позову до звернення до суду із позовом чи під час провадження. Наразі саме ця обставина і породжує різні наслідки.

01.09.2021 року відповідач подав до суду роздруківку надану йому місцевим відділенням АТ КБ« ПриватБанк», яка свідчить про наявність заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем у розмірі - 2261,43 гривень.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із заявою представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дійсно, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Наразі судом встановлено, що між сторонами у позасудовому порядку не врегульовано питання щодо стягнення грошових коштів станом до 24.06.2021 року (звернення до суду із позовом), що підтверджується наданою відповідачем у справі банківською випискою, тому твердження позивача, що між сторонами відсутній предмет спору в даному випадку не узгоджується із наявними у справі матеріалами.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

- відсутній предмет спору (пункту 2 частини першої);

- позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини першої).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Вивчивши заяву позивача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у даній справі наявні всі підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки позивач відмовився від позовних вимог до ОСОБА_1 .

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позовних вимог.

Що стосується повернення сплаченого при зверненні до суду судового збору слід вказати наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною другою статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Правові засади справляння судового збору, зокрема порядок його повернення, визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 5 частини першої та частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, зокрема, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки суд закриває провадження у справі за відмовою позивача від позовних вимог судовий збір не повертається позивачу .

Враховуючи вищевикладене суд приймає відмову позивача від позову та закриває провадження у справі. Вимога позивача щодо повернення судового збору не підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 255, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про закриття провадження у справі та повернення судового збору - задовольнити частково.

Прийняти відмову представника позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» ( АТ КБ «ПриватБанк») від позову до ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості.

Провадження у справі № 364/487/21 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» ( АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - закрити.

У поверненні позивачу Акціонерному товариству комерційного банку «ПриватБанк» судового збору сплаченого при зверненні до суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Володарський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Г. Л. Моргун