Справа №489/5725/20
Провадження №2/489/752/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки

В С Т А Н О В И В :

Представниця позивачки звернулася до суду з позовом, яким просила звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на предмет іпотеки, а саме трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 80,8 кв. м. Мотивуючи вимоги тим, що 27 червня 2008 року між Акціонерним банком «Енергобанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 23 на отримання кредиту у розмірі 382000,00 грн. та договір іпотеки. Згідно укладеного договору, ОСОБА_2 з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, передала в іпотеку вищевказану квартиру. 07 вересня 2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 475754,30 грн. Ленінським відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа № 2-1680/2010 відкрито виконавче провадження № 2164097 та накладено арешт на майно ОСОБА_2 16 травня 2017 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_5 укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладеним між АБ «Енергобанк» та ОСОБА_2 . Відповідно до довідки наданої ПАТ «Енергобанк» станом на 16.05.2017, заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 23 від 27.06.2008 складає 1126867,00 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 356533,32 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 86436,556 грн.; пеня, штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту 683897,13 грн. 07 вересня 2017 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва по виконавчому провадженню № 2164097 змінений стягував з ПАТ «Енергобанк» на ОСОБА_1 . Боржник ОСОБА_2 не виконує зобов`язання за іпотечним і кредитним договорами та рішення суду. Позивачка зверталася до відповідачки з вимогою щодо повернення заборгованості, проте, остання пояснила, що грошей для повернення заборгованості не має. У зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань є підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 15.01.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.04.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представниці позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від відповідачки надійшла заява про розгляд підготовчого засідання в її відсутності. Позов визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.02.2008 року виданого Адміністрацією Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.10.2013.

Судом встановлено, що 27 червня 2008 року між Акціонерним банком «Енергобанк» (далі кредитор/банк) та ОСОБА_2 (далі позичальник) укладено Договір про іпотечний кредит №23 (далі Договір), відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 382 000, 00 грн., з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % річних за його використання, строком не пізніше 05 червня 2013 року.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору, виконання позичальником зобов`язань за цим Договором (в тому числі і додатковими угодами до нього) забезпечується: іпотекою нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , визначеного в Іпотечному договорі. Кредит наданий кредитором, також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами, на які може бути звернуто стягнення в порядку, установленому законодавством.

В забезпечення виконання зобов`язань за Договором про іпотечний кредит № 23, 27 червня 2008 року між Акціонерним банком «Енергобанк» (далі Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (далі Іпотекодавець) був укладений Іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань, що виникає з Договору про іпотечний кредит, передає, а іпотеко держатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим Договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: трьохкімнатну квартиру з всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 80,8 кв. м. житловою площею 61,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (далі предмет іпотеки).

Згідно п. 1.3 Іпотечного договору, вартість предмета іпотеки становить 646375,00 грн. Загальна вартість нерухомого майна, що передається в іпотеку, згідно витягу ММБТІ становить 24836 грн.

Відповідно розділу 3 Іпотечного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником зобов`язання в цілому або в частині, а також у інших випадках, передбачених цим договором, Договором про іпотечний кредит або чинним законодавством, іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором та чинним законодавством. Іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок предмета іпотеки свої вимоги, передбачені Договором про іпотечний кредит, у повному обсязі. Іпотеки припиняється: виконанням у повному обсязі зобов`язань; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2010, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь АБ «Енергобанк» суму у розмірі 475 754 грн. 30 коп. в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 23 від 27.06.2008р. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь АБ «Енергобанк» судовий збір у розмірі 1 700 грн. 00 коп. з кожного по 566 грн. 67 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 252 грн. 00 коп., з кожного по 84 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Ленінському ВДВС ММУЮ перебувало виконавче провадження № 21640974 з примусового виконання виконавчого листа від 07.09.2010 по справі № 2-1680/2010 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь АБ «Енергобанк» заборгованості за кредитним договором № 23 від 27.06.2008 у розмірі 475754,30 грн. на накладено арешт на майно боржника.

16 травня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про відступлення прав вимоги за Договором про іпотечний кредит № 23 від 27.06.2008, відповідно до якого, зокрема, ПАТ «Енергобанк» відступає новому кредитору ( ОСОБА_1 ), а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальника за договором, визначеним у Додатку № 1 до цього Договору,надалі за текстом боржник, включаючи права вимоги до спадкоємців боржника або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника за Договором про іпотечний кредит № 23 від 27.06.2008, укладеного між Акціонерним банком «Енергобанк» та ОСОБА_2 .

16 травня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про відступлення прав вимоги за Іпотечним договором, посвідченим Рябоконь К.Л., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу 27 червня 2008 року за реєстровим № 1492, відповідно до якого, зокрема, ПАТ «Енергобанк» відступає новому кредитору ( ОСОБА_1 ), а новий кредитор набуває права вимоги банку за іпотечним договором, укладеним між Акціонерним банком «Енергобанк» та ОСОБА_2 , посвідченим ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу 27 червня 2008 року за реєстровим № 1492, зазначеному у у Додатку № 1 до цього Договору,надалі за текстом боржник, включаючи права вимоги до спадкоємців боржника або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника за Договором про іпотечний кредит № 23 від 27.06.2008, укладеного між Акціонерним банком «Енергобанк» та ОСОБА_2 .

Згідно довідки ПАТ «Енергобанк» від 16.05.2017 за вих. № 1235, станом на 16.05.2017 балансова заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 23 від 27.06.2008 укладеним з ОСОБА_2 складає 1126867,00 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 356533,32 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 86436,556 грн.; пеня, штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту 683897,13 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.09.2017, замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» на правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 21640974 з виконання виконавчого листа № 2-1680 про стягнення з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 475 754 грн. 30 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №23 від 27.06.2008 р., виданого 07.09.2010 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 10.06.2020, вбачається, що на невизначене майно, нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ Годін П.О. про відкриття виконавчого провадження № 21640974 та накладення арешту на майно боржника, реєстраційний номер обтяження 10314999, номер запису про обтяження 3089236.

ОСОБА_1 звернулася до Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про зняття арешту з майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 у зв`язку з бажанням, як новий кредитор, задовольнити свої вимоги шляхом переоформлення права власності за рахунок іпотечного майна на вищевказану квартиру.

Згідно листа Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 11.09.2020 за вих. № 96190, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2

ОСОБА_1 звернулася з заявою до ОСОБА_2 про повернення боргу за Договором про іпотечний кредит № 23 від 27.06.2008 у розмірі 1126867,00 грн., яку остання отримала 28.09.2020 (а.с.с 48).

Позивачка зазначає, що станом на теперішній час, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, борг не повернула.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання заданим договором.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2010, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь АБ «Енергобанк» суму у розмірі 475 754 грн. 30 коп. в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 23 від 27.06.2008р. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь АБ «Енергобанк» судовий збір у розмірі 1 700 грн. 00 коп. з кожного по 566 грн. 67 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 252 грн. 00 коп., з кожного по 84 грн. 00 коп.

Згідно довідки ПАТ «Енергобанк» від 16.05.2017 за вих. № 1235, станом на 16.05.2017 балансова заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 23 від 27.06.2008 укладеним з ОСОБА_2 складає 1126867,00 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 356533,32 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 86436,556 грн.; пеня, штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту 683897,13 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.09.2017, замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» на правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 21640974 з виконання виконавчого листа № 2-1680 про стягнення з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 475 754 грн. 30 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №23 від 27.06.2008 р., виданого 07.09.2010 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Стаття 11 Закону України «Про іпотеку» визначає, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 36 Закону).

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону).

Відповідно до ст.ст. 37,38 Закону України «Про іпотеку» - іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюються до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

При чому, порядок реалізації предмету іпотеки за рішенням суду врегульовано ст. 39 Закону, якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленою вищевказаною ст. 38 Закону.

Пунктом 37,39 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що невиконання вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (ч. 3 ст. 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає ст. 124 Конституції України.

Крім того, п.п. 9,38 вказаної Постанови надає право вибору способу захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 3,4 ЦПК України).

У випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення його вимог, який передбачав би передачу йому права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов`язання (ст. 37 Закону України «Про іпотеку») він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

З урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель - може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Відповідно до частини першої ст.ст. 590,578 ЦК України - звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу.

Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав інших осіб.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4750,60 грн.

Керуючись ст. ст 4, 12, 89, 259, 263-265, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на предмет іпотеки, а саме трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 80,8 кв. м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4750 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «16» вересня 2021 року.