Справа № 368/1861/18
Провадження № 2/368/31/21
УХВАЛА

Іменем України

"16" вересня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України в Кагарлицькому районі, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Кагарлицьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області про відшкодування матеріальної шкоди, завданої актом , що визнаний неконституційним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просила стягнути на її користь з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Управління Державної казначейської служби України в Кагарлицькому районі 40343 грн. 33 коп. шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Мотивувала позов тим, з що жовтня 2016 року я, як суддя у відставці отримувала у Кагарлицькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області довічне грошове утримання судді.

На підставі положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 ст. 164 ПК України цей орган Пенсійного фонду України, як податковий агент, із жовтня 2016 року по березень 2018 року включно, щомісячно утримував із нарахованого мені довічного грошового утримання судді податок з доходів фізичних осіб.

За цей час розмір утриманого податку склав 40343 грн. 33 коп., що підтверджується даними довідки Кагарлицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (копію довідки додаю).

Натомість, рішенням від 27 лютого 2018 року №1-р/2018 у справі за конституційними поданнями 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164 статті 164 Податкового Кодексу України (справа про оподаткування пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) Конституційний Суд України визнав неконституційним ці положення ПК України.

Імперативним приписом ч.3 ст. 152 Конституції України визначено, що матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку, проте такого закону з часу ухвалення Конституції, тобто більше 20 років, так і не прийнято.

Пленум Верховного Суду України в останньому абзаці п.2 постанови №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що якщо із змісту конституційної норми випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом, суд при розгляді справи повинен застосовувати тільки той закон, який ґрунтується на Конституції і не суперечить їй.

Положеннями ст. 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоду, завданої незаконними рішеннями органів державної влади при здійсненні ними своїх повноважень.

В силу ст. 1175 ЦК України шкода, завдана фізичній особі в результаті прийняття органом державної влади нормативно-правового акта, що був визнаний неконституційним і скасований, відшкодовується державою незалежно від вини посадових і службових осіб цього органу.

Виходячи з конституційних норм, положень законів вважаю, що внаслідок прийняття Верховною Радою України неконституційного у цій частині Закон7 щодо оподаткування щомісячного довідкового грошового утримання мені було заподіяно матеріальну шкоду у виді утриманого податку з доходів фізичних осіб за період з жовтня 2016 року по березень 2018 року включно у розмірі 40343,33 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 повідомлена належним чином не з`явилась.

Представник відповідача - Управління Державної казначейської служби України в Кагарлицькому районі, В.В. Бездітний в судовому засіданні при обговорення питання з ініціативи суду про закриття провадження в справі не мав заперечень проти закриття провадження в справі .

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними зміни, внесені до статті 44 Закону № 2862-XII Законом № 107-VI.

У подібній справі, відповідно до постанови Верховного суду від 05.09.2019 року у справі № 686/6775/18 було встановлено, що предметом судового розгляду у цій справі є вимога судді у відставці про стягнення з держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України у місті Хмельницькому майнової шкоди у сумі 43 846,04 грн, завданої позивачеві внаслідок прийняття Верховною Радою України неконституційного закону щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці останньому завдало майнової шкоди у вигляді утриманого податку з доходів фізичних осіб.

З огляду на вказане можна зробити висновок, що спір виник після звільнення публічного службовця з посади, однак пов`язаний з вирішенням питань, які стосуються його діяльності на публічній службі, такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, незважаючи на те, що спірні правовідносини фактично виникли після припинення публічної служби.

Аналогічний висновок у подібних правовідносинах зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 757/70264/17-ц (провадження № 14-360цс18) та у постанові від 05 червня 2019 року у справі № 686/23445/17 (провадження № 14-162 цс19), яка також стосується стягнення збитків з держави на користь судді у відставці у зв`язку із прийняттям неконституційного акту.

Згідно з частиною статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

А тому враховуючи вищевказане провадження у справі за позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої актом , що визнаний неконституційним слід закрити, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України в Кагарлицькому районі, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Кагарлицьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області про відшкодування матеріальної шкоди, завданої актом , що визнаний неконституційним закрити, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали. Повний текст ухвали складено 17.09.2021 року.

Суддя В.І. Кириченко