Справа № 360/1546/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Герасименко М.М.

за участі секретаря Рассказової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , головний державний виконавець Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Смеречинська Алла Володимирівна, на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через представника адвоката Лазаренко Н.О., звернувся до суду з вказаною скаргою, мотивуючи її тим, що згідно рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 листопада 2014 року він повинен сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 22 липня 2014 року до досягнення дітьми повноліття. На підставі виданого судом виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № 51146394. 29 жовтня 2021 року йому ( ОСОБА_1 ) стало відомо, що 10 вересня 2021 року головним державним виконавцем Бородянського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Смеречинською А.В. було винесено постанову про звернення стягнення на його заробітну плату, а також про те, що у нього наявна заборгованість по аліментам в розмірі 65521,99 грн. ОСОБА_1 вважає такі дії державного виконавця протиправними з огляду на таке. Стягувач ОСОБА_2 неодноразово зверталася до Бородянського районного суду Київської області з позовами про стягнення з нього пені за несплату аліментів за періоди з серпня 2015 року по червень 2019 року та з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2020 року. Згідно рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року сума заборгованості по аліментам за період з серпня 2015 року по червень 2019 року становила 15716,17 грн, а рішенням суду від 19 січня 2021 року встановлено, що заборгованість по аліментам станом на червень 2020 року відсутня. Вказане рішення суду від 19 січня 2021 року ним подано до виконавчої служби 16 лютого 2021 року. Також, у квітні 2021 року він подав до виконавчої служби довідку з місця роботи та ксерокопії квитанцій про сплату аліментів за період з листопада 2019 року по березень 2021 року. Зазначив, що він постійно працює і сплачує аліменти відповідно до рішення суду з урахуванням отриманої заробітної плати, тому заборгованість по аліментах у нього відсутня. Враховуючи викладене, вважав постанову головного державного виконавця Бородянського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Смеречинської А.В. від 10 вересня 2021 року неправомірною, просив її скасувати та зобов`язати Бородянський ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) провести повторний розрахунок по аліментам з урахуванням сплачених сум за період з 01 серпня 2019 року по 31 серпня 2021 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Лазаренко Н.О. скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Головний державний виконавець Смеречинська А.В. у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. 26 листопада 2021 року державний виконавець подала до суду заперечення, у яких зазначила, що 19 грудня 2019 року до Бородянського відділу державної виконавчої служби з Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області надійшло виконавче провадження № 51146394 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 22 липня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно матеріалів справи встановлено, що 22 серпня 2019 року, керуючись вимогами частини четвертої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого провадження, згідно якої встановлено, що боржник в Києво-Святошинському районі Київської області не працює, майна на праві його власності не виявлено. Згідно виконавчого документа боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до Бородянського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області. Заборгованість по аліментам станом на 01 серпня 2019 року становить 48 777,34 грн. 20 грудня 2019 року державним виконавцем Бородянського районного відділу ДВС винесено постанову про прийняття виконавчого провадження. 03 вересня 2021 року до відділу надійшла заява боржника про направлення постанови про стягнення аліментів за місцем його роботи. Згідно чого, виходячи з матеріалів справи, державним виконавцем виноситься розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.08.2019 по 31.08.2021, заборгованість згідно якого станом на 01.09.2021 складає 65521,99 грн. 10 вересня 2021 року винесено та направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в ТОВ «Промисловий концерн «Мрія», для подальшого виконання. У зв`язку із надходженням до відділу скарги на дії державного виконавця, враховуючи всі матеріали справи, а також рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року, квитанції про сплату аліментів та довідки про доходи боржника, що були долучені до скарги та, взявши до уваги заяву стягувача ОСОБА_2 від 25 листопада 2021 року, а також, враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, державним виконавцем відповідно зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01 вересня 2021 року складає 28303,17 грн. З огляду на вказане, 25 листопада 2021 року державним виконавцем винесено вимогу за місцем роботи боржника із перерахованим розміром боргу у сумі 28303,17 грн, та направлено до ТОВ «Промисловий концерн «Мрія», для подальшого виконання та врахування. Враховуючи наведене, державний виконавець просила у задоволенні скарги відмовити.

Представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Горбаченко М.О. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вважала дії державного виконавця правомірними.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебувало виконавче провадження № 51146394 по виконанню виконавчого листа № 360/1646/14-ц, виданого 08 грудня 2014 року Бородянським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 22 липня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

22 серпня 2019 року постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, на підставі ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», передано вказане виконавче провадження до Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. У вказаній постанові зазначено, що заборгованість по аліментам станом на 01 серпня 2019 року становить 48 777, 34 грн (а.с. 44).

20 грудня 2019 року державним виконавцем Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про прийняття вказаного виконавчого провадження № 51146394 (а.с. 46).

03 вересня 2021 року до відділу надійшла заява боржника, у якій останній просить долучити до матеріалів справи довідку з місця роботи, копії платіжних квитанцій за період з листопада 2020 року по липень 2021 року та надіслати виконавчий лист за місцем роботи (а.с. 48).

10 вересня 2021 року державним виконавцем Бородянського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Смеречинською А.В. здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 01 серпня 2019 року по 31 серпня 2021 року, відповідно до якого заборгованість станом на 01 вересня 2021 року становила 65521,99 грн (а.с. 50).

Того ж дня головним державним виконавцем Бородянського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Смеречинською А.В. у даному виконавчому провадженні було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника (а.с. 52).

15 листопада 2021 року до відділу надійшла заява стягувача, у якій остання повідомляє державного виконавця про заборгованість боржника зі сплати аліментів станом на 01 червня 2019 року у розмірі 15 716,17 грн. та просить врахувати під час здійснення розрахунку (а.с. 53).

Як вбачається з доданих до скарги документів, які перед зверненням до суду були надіслані ОСОБА_1 на адресу стягувача та державного виконавця Смеречинської А.В., стягувач ОСОБА_2 у квітні 2019 року та у вересні 2020 року зверталася до суду із позовами про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2015 року по червень 2019 року та за період з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2020 року.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 15716,17 грн. Як встановлено вказаним рішенням, з серпня 2015 року по червень 2019 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів складала 15716,17 грн (а.с. 6-8).

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 19 січня 2021 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення пені за несплату аліментів. Як встановлено вказаним рішенням, ОСОБА_1 сплачував аліменти у розмірі, встановленому рішенням суду (1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину), а тому суд дійшов висновку, що підстав для нарахування пені за несплату аліментів за період з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2020 року не вбачається (а.с. 9-11).

Враховуючи вказані обставини, 25 листопада 2021 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, яка відповідно до цього розрахунку станом на 01 вересня 2021 року складає 28303,17 грн (а.с. 54).

Того ж дня державним виконавцем винесено вимогу за місцем роботи боржника із перерахованим розміром боргу у сумі 28303,17 грн. Також у вказаній вимозі зазначено, що після погашення заборгованості, утримання аліментів необхідно проводити згідно виконавчого документа в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с. 55).

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого 25 листопада 2021 року державним виконавцем Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за період з 01 червня 2019 року по 31 серпня 2021 року вбачається, що при перевірці матеріалів виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 360/1646/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, станом на 01 вересня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 28303,17 грн. Як вбачається з цього розрахунку, аліменти у період з червня 2019 року по березень 2020 року та з травня 2020 року по серпень 2021 року нараховувалися у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, оскільки 1/3 частина від доходу боржника становила менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. У квітні 2020 року аліменти нараховувались з розрахунку 1/3 частини від середнього розміру заробітної плати працівника для даної місцевості.

Як вбачається з цього розрахунку, державним виконавцем враховано усі квитанції про сплату аліментів боржником, які ним були надані суду. Разом з цим, з урахуванням сплачених ОСОБА_1 сум, заборгованість боржника за період з 01 червня 2019 року по 31 серпня 2021 року становить 28303,17 грн, оскільки боржником сплачено 49700 грн з нарахованих державним виконавцем відповідно до вказаного вище розрахунку 62287 грн.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Лазаренко Н.О. зазначила, що вони не погоджуються з розрахунком державного виконавця, оскільки вважають, що стягненню підлягають аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду, а саме у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Розмір аліментів не змінювався, а тому нарахування аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, є неправомірним. Також вказала на рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 січня 2021 року, яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення пені за несплату аліментів.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Згідно частини другої статті 182 СК України (у редакції, чинній до моменту прийняття Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 Сімейного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Аналізуючи зазначені правові норми суд дійшов висновку, що обов`язок стягнення виконавцем аліментів у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, встановлено Законом № 2475-VIII від 03 липня 2018 року, яким внесено зміни до Закону України "Про виконавче провадження", що набрали чинності з 28 серпня 2018 року, а тому у державного виконавця були правові підстави проводити стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, без рішення суду про зміну розміру аліментів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 (провадження №14-580цс19), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 2-2805/11 (провадження № 61-10231св21).

Посилання скаржника на те, що розраховувати суми аліментів з урахуванням 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у державного виконавця не було підстав, так як він щомісячно виконує рішення суду у повному обсязі і заборгованості не має, не знайшли свого правового обґрунтування.

Разом з цим суд не може погодитися із розрахунком державного виконавця щодо нарахування суми аліментів, яка підлягає стягненню за квітень 2020 року з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (частина друга статті 195 Сімейного кодексу України).

Як вбачається із наданих до скарги копій довідок від 27 листопада 2020 року, 27 січня 2020 року, 30 серпня 2021 року та 02 листопада 2021 року, ОСОБА_1 у період з липня 2019 року по жовтень 2021 року працює в ТОВ «Промисловий концерн «Мрія» на посаді інженера-енергетика.

З наведеного видно, що у квітні 2020 року ОСОБА_1 був працевлаштований у ТОВ «Промисловий концерн «Мрія», а відтак у державного виконавця були відсутні підстави для нарахування ОСОБА_1 аліментів, які підлягали ним до сплати на підставі частини другої статті 195 Сімейного кодексу України.

Тому, враховуючи те, що ОСОБА_1 у квітні 2020 року працював, аліменти за вказаний період, які підлягали до сплати, мали розраховуватися із фактично отриманого ним доходу, але не менше гарантованого законом рівня на кожну дитину відповідного віку.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи скаргу, зобов`язати головного державного виконавця Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Смеречинську А.В. здійснити розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 51146394 за квітень 2020 року, виходячи з фактично отриманого ним доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

При цьому суд зазначає, що посилання представника ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 січня 2021 року у справі № 939/1710/20, як на підставу для задоволення скарги, є необґрунтованим з огляду на таке.

Вказане рішення ухвалено у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несплату аліментів. Предметом доказування у вказаній категорії справ є винна поведінка боржника, яка полягає у несплаті аліментів. Як вбачається зі змісту цього рішення, судом не встановлено підстав для нарахування пені за несплату аліментів за період з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2020 року з огляду на те, що ОСОБА_1 сплачував аліменти у розмірі, встановленому рішенням суду. Отже, під час ухвалення вказаного рішення судом не було встановлено винної поведінки боржника, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 пені за несплату аліментів. Отже, посилання представника ОСОБА_1 на те, що вказаним рішенням констатовано відсутність заборгованості по аліментам станом на червень 2020 року, є необґрунтованими, оскільки вказаним рішенням констатовано лише те, що ОСОБА_1 сплачував аліменти у розмірі, встановленому рішенням суду.

Що стосується скарги в частині скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10 вересня 2021 року у виконавчому провадженні № 51146394, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Оскільки державним виконавцем здійснювалися дії щодо примусового виконання рішення про стягнення аліментів, він повинен дотримуватися обов`язків покладених на нього Законом.

За приписами пункту 2 частини першої статті 10 вказаного Закону, заходами примусового виконання судового рішення є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Таким чином, метою таких заходів є спонукання боржника до виконання рішення суду.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника визначений також Розділом Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, у якому зазначено, що звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, порядок здійснення відрахувань здійснюються відповідно до статей 68 - 70 Закону.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. Копія зазначеної постанови залишається у виконавчому провадженні на контролі.

Враховуючи, що станом на 01 вересня 2021 року у боржника була наявна заборгованість по аліментам, державним виконавцем правомірно винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10 вересня 2021 року у виконавчому провадженні № 51146394. Згідно перерахованого 25 листопада 2021 року розміру боргу, такий борг зі сплати аліментів станом на 01 вересня 2021 року становив 28303,17 грн. 25 листопада 2021 року державним виконавцем винесено вимогу за місцем роботи боржника із перерахованим розміром боргу у сумі 28303,17 грн.

За таких обставин, суд вважає, що такі дії головного державного виконавця Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Смеречинської А.В. у ході виконання судового рішення у виконавчому провадженні № 51146394 є законними, а тому у задоволенні скарги у частині вимог щодо скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10 вересня 2021 року у виконавчому провадженні № 51146394 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 258, 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , головний державний виконавець Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Смеречинська Алла Володимирівна, на дії державного виконавця задовольнити частково.

Зобов`язати головного державного виконавця Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Смеречинську Аллу Володимирівну здійснити розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 51146394 за квітень 2020 року, виходячи з фактично отриманого ним доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 20 грудня 2021 року.

СуддяМ. Герасименко