Справа №443/1190/21
Провадження №2/443/1204/21
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

07 грудня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І..,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Територіальна громада села Підліски в особі Ходорівської міської ради Львівської області про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

за участю:

представника позивача адвоката Яременка І.О.

встановив:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що він є сином ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Підліски Жидачівського району Львівської області; встановити факт його постійного проживання разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017437, виданого 18.03.1997 року, на ім`я " ОСОБА_3 "; визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право на земельну ділянку на території Молодинчецької сільської ради площею 2.17 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017437, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №660 від 15.10.1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Молодинчецькій сільській раді за №196.

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтування позовної заяви позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Підліски померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну ділянку на території Молодинчецької сільської ради площею 2,17 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017437 від 18.03.1997. ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті. Від її імені у виконкомі Молодинчецької сільської ради заповіту не посвідчувалося. Оскільки заповіту ОСОБА_3 не залишала, то спадкування відбулося за законом. Окрім позивача, іншим спадкоємцем за законом на час смерті матері був його брат ОСОБА_2 , який спадщину після смерті матері у жоден із способів, передбачених законом не прийняв. Оскільки позивач постійно проживав у с. Підліски із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважався таким, що її прийняв, проте юридично не оформив. 16.07.2021 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері, однак нотаріус відмовив через пропущений термін для прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Окрім того, позивачем самостійно виявлено розбіжності у документах, що підтверджують родинний зв`язок між ним та його матір`ю, а саме в свідоцтві про народження позивача матір вказана як ОСОБА_3 , а у свідоцтві про смерть ОСОБА_3 . За таких обставин позивач не має можливості метричними даними довести родинні відносини між ним та своєю матір`ю ОСОБА_3 , що у свою чергу призводить до неможливості юридично оформити спадщину після її смерті. Також із довідки Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, вбачається, що ОСОБА_3 отримала Сертифікат на право на середню частку (пай) серія ЛВ № 017437 від 18.03.1997 на ім`я ОСОБА_3 . Для визнання права позивача на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт родинних відносин між ним та спадкодавцем, факт постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. Окрім того, позивач не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінал правовстановлюючого документа, а саме Сертифіката на право на земельну частку (пай), через його втрату. Вважаючи, що його спадкові права порушено, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 22.09.2021 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 29.10.2021 /а.с.28-29/

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.10.2021 підготовче судове засідання закрито, а справу призначено до судового розгляду на 07.12.2021 /а.с.44-45/

Розгляд справи по суті відбувся 07.12.2021 за участю представника позивача ОСОБА_2 адвоката Яременка І.О.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

В судовому засіданні 07.12.2021 представник позивача ОСОБА_2 адвокат Яременка І.О. заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відтак, суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України.

Представник третьої особи Ходорівської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, також повідомляє про відсутність на час розгляду справи інформації, яка б була підставою щодо заперечення або невизнання позовних вимог.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що позивач приходиться сином ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Підліски Жидачівського району Львівської області, а також те що він постійно проживав із матір`ю на час відкриття спадщини в с. Підліски. Також зазначили, що ОСОБА_3 володіла правом на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити ухваливши заочне рішення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18.05.2021, у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Молодинчецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №017437 від 18.03.1997 на ОСОБА_3 . Реєстраційний номер 196. Площа земельної ділянки 2.17 умовних кадастрових гектари. Підстава для видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.10.1996 №660. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались. Станом на час видачі довідки, відомості про реєстрацію вищезгаданої ділянки в Державному земельному кадастрі за юридичними чи фізичними особами та рішення щодо передачі її у власність чи користування у Відділі у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області відсутні. /а.с.19/.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 одружився 29.06.1948 із ОСОБА_7 в с. Сугрів Жидачівського району Львівської області та після одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_8 . /а. с.14/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 17.03.2009, виданого Молодинчецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Підліски Жидачівського району Львівської області померла ОСОБА_3 /а. с.16/.

Згідно довідки Ходорівської міської ради №21 від 21.01.2021, ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від її імені у виконкомі Молодинчецької сільської ради заповіту не посвідчувалося./а.с.17/.

Згідно витягу зі спадкового реєстру №64866013 від 25.05.2021, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася /а.с.18/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 09.08.1999, виданого Молодинчецькою сільською радою, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Підліски Жидачівського району Львівської області помер ОСОБА_6 /а.с.15/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 17.11.1961, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Підліски Ходорівського району Львівської області, а його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 /а.с.13/.

Згідно листа приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу № 69/02-31 від 16.07.2021, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку із пропуском піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючого документа на земельні ділянки на території Молодинчецької сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном /а.с.21/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті 1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за місцем проживання спадкодавця ОСОБА_3 не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, факт належності правовстановлюючого документу, а також факт постійного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , а також що ОСОБА_2 постійно проживав із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , а сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017437, виданий на ім`я ОСОБА_3 належав ОСОБА_3 .

Встановлення вищевказаних юридичних фактів має для позивача юридичне значення, оскільки дають йому можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_9 .

Позивач ОСОБА_2 фактично успадкував спірну земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки до дня смерті і на день її смерті постійно разом із нею, а відтак в розумінні статті 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину.

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав пропуску терміну для прийняття спадщини, а також відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Територіальна громада села Підліски в особі Ходорівської міської ради Львівської області про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017437, виданого 18.03.1997, на ім`я " ОСОБА_3 ";

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну ділянку на території Молодинчецької сільської ради площею 2.17 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017437, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №660 від 15.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Молодинчецькій сільській раді за №196.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.12.2021.

Суддя Р.Г. Равлінко