Провадження №22-ц/824/1007/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року в справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сердолік" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСББ "Сердолік" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошову заборгованість на загальну суму в розмірі 14 102, 63 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , отримує житлово-комунальні послуги, при цьому не виконує зобов`язання з їх оплати, чим спричинила позивачу, який є балансоутримувачем даного будинку, матеріальні збитки у вигляді недоотримання у повному обсязі плати. Зазначає, що загальна сума заборгованості станом на 30.09.2019 року становить 14 102,63 грн., яка складається із таких складових: за утримання будинку та прибудинкової території - 10 420,32 грн., за використання холодної та гарячої води та їх водовідведення - 3 682,31 грн. Окрім того, позивачем ставиться вимога про стягнення 1723,88 грн. - індексу інфляції та 601,47 грн. - трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, а всього - 16 427,98 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22.09.2020 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Сердолік" заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 3 682, 31 грн.; заборгованість за експлуатаційні послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 10 420, 32 грн.; 3% річних у розмірі 601, 47 грн.; інфляційні втрати у розмірі 1 723, 88 грн.; витрати на правничу допомогу у розмірі 1 935, 00 грн. та вирішено питання судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач просить апеляційну скаргу задовольнити, а зазначене рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом першої інстанції не були розглянуті наведені відповідачем факти стосовно необґрунтованості нарахованої ОСББ "Сердолік" суми боргу. Вказує, що суд першої інстанції не проаналізував надані відповідачем документи та норми права, не надав власну оцінку викладеним у відзиві до позовної заяві фактам, а відразу повністю погодився з позовними вимогами позивача.

11 листопада 2020 року до Київського апеляційного суду від ОСББ "Сердолік" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач не погоджуючись із доводами, викладеними в апеляційній скарзі, просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

23 листопада 2020 року до Київського апеляційного суду від ОСББ "Сердолік" надійшло клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав:

В ході розгляду справи судом було встановлено, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , отримує житлово-комунальні послуги, при цьому не виконує зобов`язання з їх оплати, чим спричинила позивачу, який є балансоутримувачем даного будинку, матеріальні збитки у вигляді недоотримання у повному обсязі плати; загальна сума заборгованості якого станом на 30.09.2019 року становить 14 102,63 грн., яка складається із таких складових: за утримання будинку та прибудинкової території - 10420,32 грн., за використання холодної та гарячої води та їх водовідведення - 3682,31 грн. Окрім того, позивачем ставиться вимога про стягнення 1723,88 грн. - індексу інфляції та 601,47 грн. - трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, а всього - 16 427,98 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що за період проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 позивачем як обслуговуючою організацією надавались відповідачу житлово-комунальні послуги, остання щомісяця отримувала від позивача рахунки на оплату квартирної плати та комунальні послуги із зазначенням суми, однак, платежі здійснювались не регулярно, що призвело до утворення заборгованості, що підлягає стягненню.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

На підставі вищевикладеного, враховуючи належність квартири АДРЕСА_1 відповідачу, те, що відповідач отримувала від позивача комунальні послуги, проте платежі здійснювала нерегулярно, що відповідач, стверджуючи про неналежність представленого позивачем розрахунку заборгованості, тим не менш таку свою позицію належним чином не аргументувала та не довела, в тому числі й шляхом представлення як документів на спростування позиції позивача, так і свого контррозрахунку для спростування суми заборгованості, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням наведеного, зважаючи на суму боргу, наданий позивачем та неспростований відповідачем розрахунок індексу інфляції та 3% річних, колегія суддів приходить до висновку про те, що заборгованість відповідача в загальному розмірі становить 16 427, 98 грн. Саме така сума й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо наданого позивачем клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів зважає на положення ч. 1 та 2 ст. 134 ЦПК України, відповідно до яких разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Враховуючи той факт, що з першої заявою по суті справи такі витрати позивачем не заявлялися, зазначене клопотання не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько