РІШЕННЯ

іменем України

06 вересня 2021 рокуСправа №451/1827/20
Провадження № 2/451/399/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

з участю позивача, відповідача

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1827/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

16 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності.

В позовній заяві зазначає, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що посвідчується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21 лютого 2002 року. ОСОБА_3 заповідального розпорядження на випадок своєї смерті не складав, а відтак за результатом його смерті відкрилася спадщина за законом у склад якої, окрім іншого, увійшло право власності на нерухоме майно, зокрема будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 (Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 27.08.2003). Зазначає, що Рішенням ХL-сесії VІІ-скликання №2 від 30 липня 2020 року АДРЕСА_1 перейменовано на вулицю ОСОБА_4 , що пояснює розташування нерухомого майна, зазначене у вищевказаних правовстановлюючих документах. Згідно даних, викладених у довідках Нововитківської сільської ради №№ 391-392 від 02 жовтня 2020 року, ОСОБА_3 до дня смерті проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 та разом із ним за даною адресою проживала і була зареєстрована його дружина - ОСОБА_5 . Мати позивача і дружина померлого - ОСОБА_5 прийняла на відповідальне зберігання належні ОСОБА_3 правовстановлюючі документи та здійснюючи догляд і опіку над спадковим майном, вступила у фактичне володіння таким, що в повній мірі кореспондує вимогам ст. 549 ЦК УРСР, норми якої були чинними на момент виникнення правовідносин. За життя оформити спадкові права на будинковолодіння мама не встигла, оскільки свідоцтво про право власності на нього було втрачено, а дублікат був виданий лише 08.04.2003 року, відповідно до рішення Нововитківської сільської ради №17 від 08.04.2003 року, копія якого до заяви додається. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ). У склад спадкової маси після смерті ОСОБА_5 увійшла земельна ділянка загальною площею 2,2785 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Нововитківської сільської ради Радехівського району, право власності на майновий пай та успадковане, однак не зареєстроване, право власності на вказане вище будинковолодіння. Оскільки вона фактично без реєстрації проживала із мамою, яка як зазначалося померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та фактично прийняла спадщину, зокрема опікується спадковим майном, доглядає за житловим будинком та підтримує у належному стані такий і прилеглу до нього територію, що підтверджується відомостями, викладеними у довідках Нововитківської сільської ради №№ 393-394 від 02 жовтня 2020 року, вважала себе такою, що фактично прийняла спадкову масу в цілому. Значний проміжок часу у органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5 не зверталася, як не зверталася і із заявою про відмову у прийняті спадщини, оскільки вважала себе повноправним спадкоємцем після вступу у фактичне володіння спадковим майном (опікується земельною ділянкою тощо), що в повній мірі кореспондує вимогам ст. 549 ЦК УРСР, норми якої були чинними на момент виникнення правовідносин. Таким чином, позивач пропустила визначений законодавцем строк для прийняття спадщини і вагомих причин, за наявності яких можна було б клопотати про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, не має. Лише нещодавно вона звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте їй пояснили, що дублікат Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданий та реєстраційні дії щодо майна здійснені після смерті спадкодавця, у Державному акті №029647 не зазначено дату його видачі, відсутні відомості про фактичне прийняття спадщини та пропущені строки для прийняття спадщини, унеможливлюють видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Більше того, констатація та вирішення питання фактичного прийняття спадкоємцями спадщини, прерогатива суду. Наведене вище у сукупності унеможливили реалізацію її майнових прав, як спадкоємця у позасудовому порядку, а тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ;встановити факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку загальною площею 2,2785 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 1,4528 га із кадастровим номером :03:000:0117 та 0,8257 га із кадастровим номером :05:000:0117, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ПОСП «Відродження» у розмірі 3625 гривень 44 копійки, який належав ОСОБА_5 відповідно до Свідоцтва про право власності на майно пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ № XIII 197881, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-8).

28 липня 2021 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, позивач вимогу щодо визнання права власності на будинок виклала в наступній редакції: «Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с.54).

У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги з врахуванням уточнення підтримала в повному обсязі, позов просить задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч.ч.1-2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно Нововитківською сільською радою Радехівського району Львівської області 21 лютого 2002 року (а.с.11).

Окрім цього, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 31 липня 2013 року Виконавчим комітетом Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.19).

З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 від 30 вересня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були чоловіком та дружиною (а.с.20-20 зворот).

Родинні відносини позивача зі спадкодавцями підтверджуються наступними документами: копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 від 18 грудня 1951 року; копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 , відповідно до якого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 28.09.1972 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 » (а.с.10).

З копії витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно серії СВА №457746, від 29.01.2004 року, копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 2696337 від 29.01.2004 року, копії дубліката Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 27.08.2003 року та копії Рішення №17 від 08 квітня 2003 року Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області Про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належав будинок АДРЕСА_1 (а.с.12-15).

Відповідно до копії рішення №2 від 30 липня 2020 року Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області Про перейменування вулиці в селі Новий Витків Радехівського району констатовано, що сільська рада вирішила, окрім іншого, перейменувати АДРЕСА_1 та вважати, що правовстановлюючі документи, технічна документація на земельні ділянки та нерухоме майно, договори, паспорти та інші документи, які містять назву перейменованої вулиці цим рішенням об`єкту топоніміки села Новий Витків є чинними з урахуванням вимог законодавства (а.с.16).

Проте, згідно даних, викладених у довідці №248 від 23.07.2021 року, виданій старостою АДРЕСА_1 не перейменована на АДРЕСА_1 в зв`язку з відмовою про перейменування вулиці Державним підприємством «Національні інформаційні системи» (а.с.55).

З довідки №391 від 02 жовтня 2020 року, виданої виконкомом Нововитківської сільської ради, вбачається, що гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 дійсно до дня смерті проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно довідки №392 від 02 жовтня 2020 року, виданої виконкомом Нововитківської сільської ради, встановлено, що на день смерті гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом з ним проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 : дружина: ОСОБА_5 , 1918 року народження (а.с.18).

Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №029647, виданого головою Радехівської райдержадміністрації на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 28 грудня 1998 року №719, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №499, вбачається, що земельна ділянка, площею 2,2785 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_9 (а.с.21-21 зворот).

Вищевказана земельна ділянка складається з двох земельних ділянок: площею 1,4528 га із кадастровим номером :03:000:0117 та площею 0,8257 га із кадастровим номером :05:000:0117, що підтверджується копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 13.10.2020 року та №НВ-020 від 13.10.2020 року (а.с.22-31).

З копії Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ №ХІІІ 197881, виданого 15 жовтня 2001 року, констатовано, що ОСОБА_5 належало право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ПОСП «Відродження» в с. Новий Витків в розмірі 3625,44 гривень (а.с.41).

Згідно даних, викладених у довідці №394 від 02 жовтня 2020 року, виданій виконкомом Нововитківської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно до дня смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею за даною адресою проживала без реєстрації її дочка ОСОБА_1 (а.с.33).

З довідки №393 від 02 жовтня 2020 року, виданої виконкомом Нововитківської сільської ради, вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , її дочка ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину. Зокрема опікується спадковим майном, доглядає за житловим будинком, робить у ньому поточні ремонти, проводить благоустрій території (а.с.32).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Факт, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , не довіряти показам якої в суду немає підстав (а.с.56).

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Наведене дає підстави вважати, що ОСОБА_5 фактично вступила у володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а отже, прийняла спадщину.

Окрім цього, встановлені обставини справи дають підстави вважати, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення фактів прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідачів в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 206, 258-259,263-265,315 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку загальною площею 2,2785 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 1,4528 га із кадастровим номером :03:000:0117 та 0,8257 га із кадастровим номером :05:000:0117, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ПОСП «Відродження» у розмірі 3625 гривень 44 копійки, який належав ОСОБА_5 відповідно до Свідоцтва про право власності на майно пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ № XIII 197881, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованої у АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 10 вересня 2021 року.