ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Херсон

Номер справи: 664/1601/20

Номер провадження: 22-ц/819/1010/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Приходько Л.А.,

суддів: Базіль Л.В.,

Майданік В.В.

секретар Дундич А.О.

учасники справи:

позивач-відповідач - ОСОБА_1 ,

відповідач-позивач - ОСОБА_2

третя особа - Служба у справах дітей Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області,

третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Ярової Світлани Вікторівни, поданою від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 04 березня 2021 року у складі головуючого судді Савчака С.П., повний текст рішення складено 09 березня 2021 року,

встановив:

25 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей, які після розірвання шлюбу за попередньою усною домовленістю між ними мали проживати разом з відповідачем за умови їх проживання в АДРЕСА_1 у звичному для них побутовому і соціальному середовищі. Посилаючись на те, що відповідач виїхала разом з дітьми на проживання у м. Нова Каховка, почала перешкоджати позивачу у спілкуванні з дітьми, які супроводжувались надмірними емоційними сплесками та неврівноваженістю внаслідок її психічного стану через захворювання, що шкодить нормальному, повноцінному розвитку дітей. Крім того, відповідач регулярно відмовляється від запрошень на вакцинацію та проходження медичних оглядів їх сина ОСОБА_3 , який внаслідок стану здоров`я (затримки психо-моторного та мовленнєвого розвитку) перебуває на обліку в Новомаячківській лікарській амбулаторії. Старший син ОСОБА_4 йому повідомив, що мати не грає і не займається з ними, часто зривається на крик при спілкуванні, з їжі пригадує лише яєчню і сосиски. Молодший син ОСОБА_3 при згадуванні мами замикається в собі, плаче, виглядає переляканим. Внаслідок цього він звернувся до психолога, який за результатами дослідження визначив психологічну доцільність проживання сина ОСОБА_5 з батьком, щодо сина ОСОБА_3 таке дослідження не проводилось внаслідок його віку.

Враховуючи зазначене ОСОБА_1 просив суд визначити місце проживання дітей: - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позивачем, як батьком дітей та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

19 серпня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про відібрання дітей.

Позов мотивовано тим, що між сторонами виник спір щодо місця проживання дітей. Розпорядженням голови Олешківської районної державної адміністрації від 04 лютого 2019 року № 28 визначено місце проживання малолітніх дітей разом з матір`ю, ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . 28 травня 2020 року відповідач взяв дітей і по теперішній час відмовляється повертати їх матері посилаючись на те, що діти не бажають жити з матір`ю, а також, що, на думку ОСОБА_1 , мати не правильно виховує дітей, вчиняє на них психологічний вплив, а тому він як батько побоюється за їх психічне та фізичне здоров`я та вважає, що дітям буде проживати краще з ним.

Посилаючись на те, що відповідач грубо порушує розпорядження органу опіки, не надає позивачу доступу до дітей, у незаконний спосіб змінив їх місце проживання та налаштовує дітей проти неї, просила суд відібрати у ОСОБА_1 малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнути з ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000,00грн.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 04 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 за первісним позов задоволено.

Визначено місце проживання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком - ОСОБА_1 .

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленої для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 04 березня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що місце проживання дітей із батьком буде відповідати якнайкращим їх інтересам, оскільки батько має кращі умови проживання у порівнянні з умовами проживання матері, стабільний рівень доходів, підсобне господарство, яке додатково забезпечує сім`ю засобами харчування. Між дружиною ОСОБА_1 , яка раніше приймала участь у догляді та вихованні дітей, з дітьми склалися доброзичливі відносини.

Натомість проживання дітей разом з матір`ю, ОСОБА_2 , в однокімнатній квартирі, без відповідної реєстрації місця їх проживання в ній, яке залежить лише від згоди батька співмешканця ОСОБА_2 , може призвести до позбавлення дітей житла в будь-який час доби та відповідно поставить дітей у ситуацію, яка буде загрожувати не лише їх здоров`ю, але навіть і життю. На час винесення судом рішення ОСОБА_2 не працевлаштувалась, при тому що в березні 2021 року закінчується строк отримання нею матеріальної допомоги по безробіттю, що, на думку суду, свідчить про майбутню відсутність у неї доходів необхідних не лише для свого утримання, а також утримання дітей та сподівання лише на отримання аліментів на дітей та залежності від волі її співмешканця щодо можливого фінансування відповідних витрат, які він не зобов`язаний нести. Також суд зазначив, що мати має психіатричне захворювання яке потребує періодичного систематичного стаціонарного лікування та строк лікування якого з кожним роком збільшується, що може призвести до позбавлення дітей на негайне та постійне забезпечення їх батьківською турботою з метою забезпечення їх гармонійного розвитку.

Визначаючи місце проживання дітей судом також врахована думка ОСОБА_6 , висловлена ним при спілкуванні з психологами, щодо його бажання проживати з батьком.

В апеляційній скарзі адвокат Ярова С.В., діючої в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 та її представник - адвокат Ярова С.В., апеляційну скаргу підтримали за обставинами викладеними у скарзі. Просили рішення суду скасувати ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Зустрічний позов задовольнити.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що на його думку рішення суду є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Безрукова М.В. апеляційну скаргу не визнала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що з 24 вересня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей, сини: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

Місце проживання дітей зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 .

Після фактичного припинення шлюбних відносин у серпні 2017 року, за усною домовленістю сторін, діти залишилися проживати разом з матір`ю, ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30 листопада 2017 року з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 09 серпня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття, щомісячно.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними розпорядженням голови Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області від 03 грудня 2018 року № 646 встановлено для ОСОБА_1 дні спілкування з дітьми та їх виховання : чотири рази на місяць з 10.00год. до 17.00год. щосуботи без присутності матері ОСОБА_2 , за попередньою домовленістю з нею.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей розпорядженням голови Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області від 04 лютого 2019 року визначено місце проживання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 лютого 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

26 листопада 2020 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 ).

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає (на час розгляду справи судом першої інстанції), разом із дружиною ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності на вказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2014 року.

З акту обстеження умов проживання від 27 серпня 2021 року вбачається, що цей будинок складається з трьох кімнат, має пічне опалення, їжа готується на скрапленому газі, електрифікований, є водопровід, обладнаний ванною кімнатою та санвузлом. На подвір`ї облаштована літня кухня придатна до проживання. Санітарно-гігієнічні норми не порушені, температурний режим в нормі. В наявності всі необхідні меблі та побутові прилади. В наявності підсобне господарство (птиця) та транспорт (легковий автомобіль, трактор). Діти мають окремі спальні місця, місце для приготування уроків. В наявності одяг, взуття.

ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно.

ОСОБА_1 на час розгляду справи офіційно не працевлаштований. Отримує дохід від ТОВ «Агроісток-1» (оренда землі), який у 2020 році становив 10100грн. Зі слів ОСОБА_1 основний дохід, достатній для утримання сім`ї, він отримує від продажу сільськогосподарської продукції (овочів), вирощуванням яких він займається особисто.

ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

З 2017 року ОСОБА_2 разом з дітьми проживала за адресою АДРЕСА_1 , у будинку що належить її матері ОСОБА_11 .

Як вбачається з довідки Новомаячківській ЗОШ І-ІІІ ступенів від 05 листопада 2020 року за № 154, ОСОБА_6 навчався у Новомаячківській ЗОШ І-ІІІ в період з 01 вересня 2018 року по 29 травня 2020 року.

Відповідно до довідки ДНЗ ясла-садок №2 загального розвитку Новомаячківської селищної ради від 05 листопада 2020 року ОСОБА_7 був зарахований в ДНЗ ясла-садок №2 загального розвитку Новомаячківської селищної ради. З 25 серпня 2020 року дитина відрахована за заявою матері.

З 2020 року ОСОБА_2 , фактично проживає разом з дітьми та з співмешканцем ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_3 . Власником квартири є батько співмешканця.

Згідно акту обстеження умов проживання від 21 липня 2020 року та акту обстеження житлово-побутових умов від 25 вересня 2020 року, вказана квартира є однокімнатною, у ній наявні усі комунальні зручності, меблі та побутова техніка. Для малолітніх дітей обладнані спальні місця (двоповерхове ліжко), шафи для зберігання речей, комп`ютер, стіл для навчання. В наявності сезонний одяг, взуття, іграшки, навчальне приладдя.

За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується позитивно.

З 27 лютого 2020 року ОСОБА_2 перебувала на обліку як безробітна в Новокаховській міській філії Херсонського обласного центру зайнятості у зв`язку з чим отримувала допомогу по безробіттю. За період з березня 2020 року по вересень 2020 року отримана допомогу по безробіттю у загальному розмірі 12360.75грн. Відомості щодо подальшого працевлаштування ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні. Зі слів ОСОБА_2 , вона працює технічкою у магазині.

28 травня 2020 року ОСОБА_1 , за домовленістю з ОСОБА_2 , що визнано обома сторонами, забрав дітей, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до себе на тиждень.

Після чого відмовився повертати дітей ОСОБА_2 , посилаючись на скарги дітей щодо застосування до них покарань, у тому числі тілесних, співмешканцем матері, щодо залишення їх вдома одних без догляду дорослих, а також на небажання обох дітей повертатися до матері.

З 04 липня 2020 року, за домовленістю між сторонами, що визнано обома сторонами під час розгляду справи, ОСОБА_7 , 2017року народження, повернувся проживати до матері, а ОСОБА_6 , 2012 року народження, в період літніх канікул (липень-серпень 2020 року) проживав тиждень з бабусею, матір`ю ОСОБА_2 , тиждень в сім`ї батька. З вересня 2020 року ОСОБА_6 проживав з матір`ю.

З ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , 2017 року народження, відвідував (не систематично) ЗДО загального типу ясла-садок №8 «Черьомушки», що підтверджується характеристикою на ОСОБА_13 від 12 листопада 2020 року за № 54-04.

З вересня 2020 року ОСОБА_6 , 2012 року народження, навчався у ЗОШ І-ІІІ ступенів №10 Новокаховської міської ради.

За інформацією сімейного лікаря ОСОБА_14 Новомаячківської лікарської амбулаторії КНП «Олешківський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 28 серпня 2020 року ОСОБА_6 2012 року народження перебуває на диспансерному обліку у нефролога та невролога, стан здоров`я задовільний; ОСОБА_7 2017 року народження на диспансерному обліку не перебуває, стан здоров`я невідомий, оскільки проживає у іншому місці.

За довідками ЛКК від 24 вересня 2020 року № 107/5-644, 107/8-647 ОСОБА_7 , 2017 року народження, та ОСОБА_6 , 2012 року народження, здорові та на «Д» обліку не перебувають.

Відповідно до листів КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Нова Каховка» Новокаховської міської ради № 01-14/683 від 13 листопада 2020 року ОСОБА_7 , 2017 року народження та ОСОБА_6 , 2012 року народження, здорові, на диспансерному обліку не перебувають, мають всі профілактичні щеплення згідно календаря щеплень та віку.

Як вбачається з аналізу думки спеціаліста від 06 червня 2020 року (психолог ОСОБА_15 ), довідки за результатами психолого-педагогічного дослідження щодо участі батьків у навчанні та вихованні малолітньої дитини від 08 жовтня 2020 року за № 50-06 (ЗДО №8 «Черемушки»), висновку за результатами проведення психодіагностичного дослідження дитини від 28 жовтня 2020 року за № 344 (ЗОШ І-ІІІ ступенів №10), висновку психологічного обстеження від 16 липня 2021 року (психолог ОСОБА_16 ) та висновку психолога ( ОСОБА_15 ) малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 однаково добре ставляться, як до батька, так і до матері.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 05 листопада 2020 року за № 33/4088, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з батьком ОСОБА_1 , який в змозі забезпечити кращі та більш комфортні умови для проживання, виховання та розвитку дитини в родині.

Після ухвалення судом першої інстанції рішення у цій справі, з 09 квітня 2021 року діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 , у будинку, що належить на праві власності ОСОБА_17 , яка є матір`ю позивача за первісним позовом (право на спадщину не переоформлено). Разом з дітьми за даною адресою проживають ОСОБА_17 (бабуся), ОСОБА_1 (батько), ОСОБА_18 (дружина батька), ОСОБА_7 , 2021 року народження (брат).

З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 28 травня 2021 року вбачається, що житловий будинок складається з 4-х кімнат (три спальні та вітальня). Будинок обладнаний паровим опаленням, водопостачанням, газопостачанням, електропостачанням, обладнаний комунальними зручностями. В будинку наявні всі необхідні меблі та побітова техніка. Діти забезпечені сезонним одягом та взуттям. Для дітей виділена окрема кімната, яка облаштована окремими спальними місцями, місцем для навчання. Наявні дитячі книжки, іграшки, ноутбук, телефон міцні позитивні. Батько належно виконує батьківські обов`язки по відношенню до дітей.

З листа Служби у справах дітей виконавчого комітету Ювілейної сільської ради від 07 червня 2021 року за № 56/01-32 вбачається, що ОСОБА_6 навчається у 3-му класі Новомаячківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, а ОСОБА_7 зарахований до ЗДО №2, але у зв`язку з карантинними обмеженнями та літнім оздоровчим періодом розпочне відвідування з нового навчального року, тобто з 01 вересня 2021 року.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 липня 2021 року у справі N 404/3499/17 ( провадження N 61-9074св20) звернув увагу на те, що у усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

При цьому під час визначення місця проживання малолітньої дитини, зважаючи на вікову категорію дитини, бесіду з останньою має проводити психолог, головним завданням якого є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та отримання думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків.

Проте суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб.

Як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді сторони категорично заперечували щодо опитування малолітнього ОСОБА_19 в суді з приводу визначення його місця проживання. Малолітній ОСОБА_7 , 2017 року народження, в силу його віку, ще не може висловити свою думку щодо її місця проживання

З матеріалів справи вбачається, що за психологічними дослідженнями дітей різними спеціалістами психологами малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 однаково позитивно сприймають і матір і батька та бажають спілкуватися з обома.

Разом з тим під час бесіди з психологом ЗОШ І-ІІІ ступенів №10 ОСОБА_6 висловив своє бажання проживати з татом, зазначивши, що жити з татом та його дружиною йому подобається, а жити з мамою та її співмешканцем не бажає, оскільки останній постійно свариться, кричить, а мама погано готує. Він цінує відносини і стосунки з обома батьками але хоче проживати з татом і приїздити до мами в гості.

Інші психологічні дослідження різних спеціалістів-психологів надані сторонами як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді не містять будь-яких відомостей про думку дітей з приводу визначення їх місця проживання.

При цьому слід зазначити, що між дітьми спостерігається тісний зв`язок, що визнано сторонами у справі та про наявність такого зв`язку зазначено у висновку психологічного дослідження ОСОБА_16 .

Після фактичного припинення шлюбних відносин у 2017 році між сторонами виникають суперечки щодо участі батька у вихованні дітей, а також щодо місця їх проживання.

Внаслідок цих спорів діти проживали з матір`ю, спочатку в будинку бабусі (матері ОСОБА_2 ), а потім у м. Нова Каховка разом з співмешканцем матері ОСОБА_12 .

Періодично, під час лікування у стаціонарі ОСОБА_2 діти проживали тривалий час з батьком та його на той час співмешканкою ОСОБА_9 , з якою у дітей склалися нормальні відносини.

З 28 травня 2020 року по 04 липня 2020 року діти проживали разом з батьком, у зв`язку з висловленим ними небажанням повертатися жити до матері, обґрунтованим застосуванням до них покарань, у тому числі тілесних, співмешканцем матері, залишення їх вдома одних без догляду дорослих.

З огляду на висловлені дітьми скарги, та неможливості вирішити у добровільному порядку спору щодо місця проживання дітей ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Негативне ставлення до співмешканця матері також висловлено було малолітнім ОСОБА_20 у бесіді з психологом школи, про що зазначалось вище.

Під час розгляду справи апеляційним судом представником ОСОБА_2 адвокатом Яровою С.В. заявлено клопотання про призначення судово-психологічної експертизи з метою вирішення питання з ким із батьків найбільше психологічно доцільне постійне проживання дітей.

Відповідно до частин першої - третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи, що з таким клопотання в суді першої інстанції сторони, у тому числі ОСОБА_2 та її представник, не зверталися і неможливість звернення з таким клопотанням до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, заявником не зазначено підстави для його задоволення відсутні.

Також слід зазначити, що з медичних документів, що містяться у матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_20 перебуває на диспансерному обліку у нефролога та невролога Новомаячківської лікарської амбулаторії КНП «Олешківський центр первинної медико-санітарної допомоги».

Однак після переїзду з дітьми до м. Нова Каховка, ОСОБА_2 , будучи обізнаною про стан здоров`я дитини, медичні документи щодо стану здоров`я малолітнього ОСОБА_20 та перебування його на диспансерному обліку у відповідні медичні заклади не надавала, у зв`язку з чим дитина не була поставлена на диспансерний облік за місцем проживання.

Про раніше допущені ОСОБА_2 нехтування здоров`ям дітей свідчить довідка Новомаячківської лікарської амбулаторії КНП «Олешківський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 18 вересня 2019 року, з якої вбачається, що мати регулярно відмовляється від запрошень медичних працівників на вакцинацію та проходження медичного огляду ОСОБА_21 , 2017 року народження.

Разом з тим, відповідно до листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Нова Каховка» від 13 листопада 2020 року за № 01-14/683 вбачається, що діти ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вже мають всі профілактичні щеплення згідно календаря щеплень та віку.

Вказане свідчить що мати допускає нехтування здоров`ям дітей, не завжди відповідально відноситься до їх здоров`я, що може призвести до негативних наслідків у подальшому.

Оцінюючи надані сторонами у справі докази, суди першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність кращих умов проживання дітей у батька в будинку в смт. Нова Маячка, який є трикімнатним в порівнянні з однокімнатною квартирою та проживання дітей у звичному для них соціальному середовищі в смт. Нова Маячка, де вони тривалий час проживали до переїзду до м. Нова Каховка, в тому числі і наявність в смт. Нова Маячка родичів дітей. Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що проживання дітей в квартирі в м. Нова Каховка без відповідної реєстрації місця їх проживання в ній, яке залежить лише від згоди батька співмешканця ОСОБА_2 , може призвести до позбавлення дітей житла в будь-який час доби та відповідно поставить дітей у ситуацію, яка буде загрожувати не лише їх здоров`ю, але навіть і життю.

При цьому слід зазначити, що проживання дітей в однокімнатній квартирі з матір`ю разом з її співмешканцем, з яким у дітей нормальні відносини не склалися, не може забезпечити їх розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Посилання представника ОСОБА_2 адвоката Ярової С.В. на те, що після рішення суду першої інстанції діти проживають за іншою адресою ніж та умови проживання за якою досліджувалися судом, а вихованням дітей займається не батько, а його мати та дружина, висновків суду не спростовують.

ОСОБА_1 не заперечував, що він разом з дружиною та дітьми переселилися до будинку, що належить його матері у зв`язку з оспорюванням його права власності на цей будинок ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи на теперішній час, після ухвалення судом рішення, діти проживають разом з батьком, його дружиною та братом в будинку, що належить їх бабусі ОСОБА_17 . З акту обстежень умов проживання вбачається, що умови проживання дітей з часу розгляду судом першої інстанції справи суттєво покращилися у зв`язку з переїздом до будинку бабусі. На теперішній час діти проживають у чотирикімнатному будинку в окремій кімнаті, обладнаної всіма необхідними меблями для навчання та відпочинку. В сім`ї міцні позитивні відносини.

Участь у вихованні дітей рідної бабусі, яка проживає разом з дітьми, не свідчить про ухилення батька дітей від своїх батьківських обов`язків.

Натомість проживання дітей з батьком в оточенні інших рідних для них людей (бабусі, дружини батька, з якою у дітей склалися нормальні відносини, молодшим братом) в цьому випадку забезпечує їх розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Отже оцінивши надані сторонами у справі докази, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визначення місця проживання дітей з батьком, оскільки матеріально-побутове забезпечення батьків, їх ставлення до дітей, до їх здоров`я, їх характеристики дають підстави для твердження, що саме батько здатний створити умови для розвитку та виховання дітей, забезпечити кращі та більш комфортні умови для проживання та розвитку дітей в родині.

Разом з тим посилання суду на наявність психічного захворювання у ОСОБА_2 , яке потребує періодичного систематичного стаціонарного лікування та строк лікування якого з кожним роком збільшується, як на одну з підстав для визначення місця проживання дітей з батьком, є неприйнятним, оскільки матеріали справи не містять будь-яких відомостей, що стан психічного здоров`я матері дітей мав будь-який негативний вплив на розвиток та виховання дітей.

Однак, враховуючи, що вказана обставина не є єдиною підставою для визначення місця проживання дітей з батьком, та не має будь-якого суттєвого значення для вирішення цього спору, підстави для скасування чи зміни рішення відсутні.

Визначивши місце проживання дітей з батьком, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.180,181 СК України прийняв правильне рішення щодо стягнення аліментів на дітей на користь того з батьків з ким діти проживають, визначивши розмір аліментів з урахуванням вимог ст. 182 СК України.

Що стосується зустрічних позовних вимог щодо повернення дітей, колегія суддів також погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав для їх задоволення, оскільки судом визначено місце проживання дітей з батьком..

Крім того, як вбачається з пояснень сторін під час розгляду справи в апеляційному суді, діти проживали разом з батьком в період часу з 28 травня 2020 року по 04 липня 2020 року, коли сторони дійшли згоди, що молодший син ОСОБА_3 повертається жити до матері, і з цього часу він живе разом з матір`ю, а старший син ОСОБА_4 на протязі канікул до вересня 2020 року проживає тиждень у бабусі (матері ОСОБА_2 ), тиждень у батька. З вересня 2020 року діти проживали з матір`ю у м. Нова Каховка, де ОСОБА_4 навчався у школі, а ОСОБА_3 відвідував дитячий садок, що підтверджується матеріалами справи. А отже доводи позивача за зустрічним позовом щодо незаконного утримання дітей батьком не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, на які посилався заявник в обґрунтування своїх вимог, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ярової Світлани Вікторівни, подану від імені та в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 04 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 14 вересня 2021 року

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: Л.В. Базіль

В.В. Майданік