Справа № 296/7646/21
УХВАЛА

Іменем України

"06" вересня 2021 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини у вигляді автомобіля марки Volkswagen Passat 1.9 TDi, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді автомобіля марки Volkswagen Passat 1.9 TDi, яким родина безперешкодно користується. Однак, дана обставина не підтверджує права власності та унеможливлює повноцінно розпоряджатись рухомим майном. Зазначає, що пропустив 6-ти місячний строк отримання спадщини, у зв`язку з тим, що у встановлений законом строк не звернувся до державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, так як був впевнений, що ті особи, що проживають зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважаються такими, що прийняли спадщину.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року №466/6165/18.

Із змісту заяви вбачається, що встановлення даного факту заявник пов`язує із захистом своїх майнових прав та наміром вступити у спадщину, оскільки ним пропущено строк для прийняття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї .

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Така ж позиція підтверджується також постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якою встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними, та узгоджується із правовою позицію Верховного Суду № 61-39374св18 від 07.11.2018.

Отже, чинним законодавством передбачено порядок вирішення питання пропуску строку для прийняття спадщини, а саме шляхом звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а не шляхом встановлення факту прийняття спадщини.

Крім того, з заяви вбачається, що заінтересованою особою визначено ОСОБА_2 , яка є дружиною померлого та проживала з померлим також на момент його смерті, а тому виходячи з обґрунтування заяви прийняла спадщину, що вказує на спірність правовідносин. Посилання заявника на відсутність спору з тих підстав, що автомобіль було придбано за особисті кошти померлого, є необґрунтованими, оскільки дружина у разі смерті чоловіка успадковує таке майно також.

Відповідно до ч. 4 ст.315ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Зі змісту заяви вбачається, що заявлені вимоги не можуть бути вирішені шляхом встановлення факту у порядку, передбаченому ст. 315 ЦПК України, і вказують на наявність спору про право, який належить вирішувати у порядку позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, заявнику слід відмовити у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження, що не позбавляє його права звернутися до суду з позовом у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 259-261, 315, 316, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду за захистом порушеного права у порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О. Й. Адамович