Справа № 199/6225/20
РІШЕННЯ

іменем України

18.02.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за участі учасників справи:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, де треті особи державний нотаріус Четвертої дніпровської нотаріальної контори Писарєва Н.С. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом та заявленими в ньому вимогами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про встановлення факту, що має юридичне значення: факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позов обґрунтований тим, що позивач є донькою померлого ОСОБА_3 , який за життя склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження та заповідав усе належне йому майно їй, втім, звернувшись до нотаріальної контори, вона отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (від 13.08.2020 р.), оскільки ОСОБА_1 не подано заяву про прийняття спадщини в строк до шести місяців з дня смерті спадкодавця, та на момент відкриття спадщини згідно довідки відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №14/5-7867 від 21.07.2020 р. та штампу у паспорті серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 не була зареєстрована разом з померлим на день його смерті.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини обумовлений її хворобою та її переконанням в тому, що вона, володіючи заповітом та документами на спадкове майно, фактично прийняла спадщину. Водночас, на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із померлим та матір`ю - ОСОБА_2 , здійснюючи догляд за батьками, хоча й зареєстрована в іншій квартирі.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала повністю.

Відповідач - 1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд повністю задовольнити поданий позов.

У відзиві відповідач -2 заперечував проти задоволення позову, зазначив про те, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Позивач жодної з вищевказаних причин не зазначив, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин, які слугували перешкодою для подання заяви нотаріат.

Представник відповідача - 2 не скористався правом брати участь у судових засіданнях.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, позивач є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 13).

Місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання особи у паспорті гр. України (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 10).

За життя померлий ОСОБА_3 був власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 18).

23.11.2017 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Євчук І.Л. (реєстр 450) було посвідчено заповіт, згідно з яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зробив розпорядження, та на випадок свої смерті усе майно, рухоме та нерухоме, що належить йому та буде належати на день його смерті, де б воно е знаходилося і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він на день смерті за законом буде мати право, заповідав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця ОСОБА_1 не заявила про відмову від спадщини.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвої Н.С. від 13.08.2020 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 50-51).

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою суду від 18.02.2021 р. задоволено клопотання позивача про допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Допитані свідки дали майже аналогічні пояснення, свідчив суду, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із своїми батьками за адресою: АДРЕСА_3 . Виконання обов`язку по догляду за батькам похилого віку нею здійснювалося в повній мірі.

Спірні правовідносини виникли із права позивача, як спадкоємця за заповітом, на спадщину після смерті батька.

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Час відкриття спадщини визначається ч. 2 ст. 1220 ЦК України як день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Щодо складу спадщини, то набуття спадкодавцем права власності на квартиру АДРЕСА_2 у встановленому законодавством України порядку підтверджується доказами у порядку ст. 76-80 ЦПК України.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК).

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Як встановлено судом, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку для її прийняття.

Так, згідно з ч. 3 статті 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Суд погоджується із доводами позивача щодо того, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Так, статтею 33 Конституції України гарантується кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно до статті 3 зазначеного вище Закону реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ від 2 березня 2016 р. №207, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Таким чином, оскільки позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час прийняття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї, позивач в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК вважається таким, що прийняв спадщину, тому для суду з метою захисту порушених прав позивача вбачаються підстави для задоволення позову в обраний позивачем спосіб (ст. 16 ЦК).

Стосовно іншої вимоги позову, то для суду відсутні підстави для задоволення вимоги позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК).

Як встановлено судом, позивач протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця не заявив про відмову від спадщини, та судом встановлений факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином закон не вимагає від особи, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання заяви про прийняття спадщини. Якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця такий спадкоємець не заявив про відмову від спадщини, він може одержати свідоцтво про право на спадщину на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст. 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, де треті особи державний нотаріус Четвертої дніпровської нотаріальної контори Писарєва Н.С. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_2 , яка розташована на 3 (третьому) поверсі 9 (дев`яти) поверхового будинку та складається з 2 (двох) кімнат; житлова площа 28,7 кв.м, квартира складається з кімнати (1) площею 17,3 кв.м, кімнати (2) - площею 11,4 кв.м, кухні площею 7,3 кв.м, ванної кімнати - 2,1 кв.м, вбиральні - 1,1 кв.м, коридору площею 8,2 кв.м, вбудованих шаф - 1,6 кв.м, квартира обладнана балконом (терасою) 0,72 кв.м, лоджією 1,8 кв.м, висота приміщень 2,5 м, загальна площа квартири 51,52 кв.м.

Відмовити в задоволенні вимоги позову у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини.

Дата складення повного судового рішення 22 лютого 2021 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї