Справа №443/1187/21
Провадження №2/443/1202/21
РІШЕННЯ

іменем України

10 грудня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа територіальна громада села Новошино в особі Журавненської селищної ради Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

за участю:

представника позивача адвоката Яременка І.О.

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа територіальна громада села Новошино в особі Журавненської селищної ради Львівської області в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,47 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЛВ №007457 від 11.04.2000 та зареєстрованого в книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за №651 та право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,51 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЛВ №007452 від 11.04.2000 та зареєстрованого в книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за №644.

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтування позовної заяви позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Новошино Жидачівського району Львівської області помер дід позивача по батьковій лінії ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,47 га, належні померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія III-ЛВ №007457 від 11.04.2000. ОСОБА_3 був постійно зареєстрований та проживав в с. Новошино до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_4 . Від його імені у виконкомі Журавненської селищної ради заповіту не посвідчувалося. На день смерті ОСОБА_3 разом з ним постійно проживала його дружина ОСОБА_4 . Оскільки заповіту ОСОБА_3 не залишав, то спадкування відбулося за законом. Окрім ОСОБА_4 , іншим спадкоємцем за законом на час смерті ОСОБА_3 був його син ОСОБА_3 , 1951 року народження, який спадщину після смерті батька у жоден із способів, передбачених законом не прийняв. Оскільки ОСОБА_4 постійно проживала у с. Новошино із чоловіком на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважалася такою, що її прийняла, проте юридично не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла баба позивача по батьковій лінії ОСОБА_4 , після смерті котрої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,51 га, належні померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю III-ЛВ №007452 від 11.04.2000. Також у склад спадщини увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,47 га, які вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , проте юридично не оформила. ОСОБА_4 була постійно зареєстрована та проживала в с. Новошино до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від її імені у виконкомі Журавненської селищної ради заповіту не посвідчувалося. На день смерті ОСОБА_4 разом з нею проживав без реєстрації її син ОСОБА_3 . Оскільки ОСОБА_3 постійно проживав із матір`ю ОСОБА_4 в с. Новошино Жидачівського району на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважався таким, що її прийняв, проте юридично не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшла 1/3 частина кварти АДРЕСА_1 . Також у склад спадщини увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, площами 1,51 га та 1,47 га, які він фактично успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4 , проте юридично не оформив. Позивач у визначений законом спосіб звернувся до державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , що стало приводом до заведення спадкової справи №614 за 2018 рік. Матір позивача ОСОБА_2 відмовилася від спадщини на користь позивача. 27.02.2020 позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом відносно 1/3 частини кварти АДРЕСА_1 . 14.04.2021 позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька, однак нотаріус відмовив. Причиною відмови стало те, що земельні ділянки, які знаходяться на території Журавнівської селищної ради перебувають у власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкової справи на майно померлої ОСОБА_4 її син ОСОБА_3 , не відкрив, чим пропустив термін на подачу заяви про прийняття спадщини за законом на майно (в тому числі на земельні ділянки). Окрім того, у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме Державних актів на право приватної власності на землю. Батько позивача ОСОБА_3 не пропустив піврічний термін для прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , оскільки фактично проживав із нею без реєстрації на час відкриття спадщини у с. Новошини Жидачівського району, а тому на підставі ст. 1268 ЦК України, вважався таким що спадщину прийняв. За таких обставин позивач змушений звертатися до суду із вимогами про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Вважаючи, що його спадкові права порушено, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 03.08.2021 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 13.10.2021./а.с.33-34/

Ухвалою підготовчого засідання від 13.10.2021, судом витребувано у державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Галини Ярославівни спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , а підготовче засідання відкладено на 08.11.2021. /а.с.45-46/

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 08.11.2021 підготовче судове засідання закрито, а справу призначено до судового розгляду на 10.12.2021.

Розгляд справи по суті відбувся 10.12.2021 за участю представника позивача.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

В судовому засіданні 10.12.2021 року представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи Журавненської селищної ради Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини в с. Новошино Жидачівського району Львівської області.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частинами 1та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 06.05.1952, ОСОБА_3 27.04.1952 одружився із ОСОБА_7 в с. Новошино Жидачівського району та після одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_8 . /а. с.11/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.03.1952, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Новошино Журавненського району Дрогобицької області, а його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /а. с.12/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 13.11.2005, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Новошино Жидачівського району Львівської області /а. с.15/.

Згідно довідки Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №2384 від 05.07.2021, ОСОБА_3 був постійно зареєстрований та проживав в с. Новошини до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_4 . Від його імені у виконкомі Журавненської селищної ради заповіту не посвідчувалося. На день смерті ОСОБА_3 разом з ним постійно проживала його дружина ОСОБА_4 /а. с.16/.

Згідно витягу зі спадкового реєстру №64129400 від 29.03.2021, після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася /а. с.17/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 08.11.2010, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новошино Жидачівського району Львівської області у віці 86 років померла ОСОБА_4 /а. с.18/.

Згідно довідки Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №2385 від 05.07.2021, ОСОБА_4 була постійно зареєстрована та проживала в с. Новошини до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від її імені у виконкомі Журавненської селищної ради заповіту не посвідчувалося. На день смерті ОСОБА_4 разом з нею проживав без реєстрації її син ОСОБА_3 /а. с.19/.

Згідно витягу зі спадкового реєстру №64129480 від 29.03.2021, після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася. /а. с.20/.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 20.04.1985, ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_9 20.04.1985 у Зубрянській сільській раді Пустомитівського району Львівської області та дружині присвоєно прізвище ОСОБА_8 . /а. с.13/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 17.09.2018, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 помер у м. Жидачеві Львівської області у віці 66 років/а. с.21/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 26.02.1991, 17.01.1991 у м. Львів народився ОСОБА_1 , а його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а. с.14/.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.02.2020, виданого державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я., ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_3 1/3 частину кварти АДРЕСА_1 /а. с.22/.

Згідно довідки Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 12.04.2021, у книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення Журавнівської селищної ради, на ОСОБА_4 зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №007452 від 11.04.2000. Реєстраційний номер 644. Площа земельної ділянки 1,51 га, а на ОСОБА_3 зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №007457 від 11.04.2000. Реєстраційний номер 651. Площа земельної ділянки 1,47 га. Цільове призначення вищезазначених земель: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. /а. с.23/.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я. від 14.04.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що земельні ділянки, які знаходяться на території Журавнівської селищної ради перебувають у власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а спадкової справи на майно померлої ОСОБА_4 її син ОСОБА_3 , не відкрив, чим пропустив термін на подачу заяви про прийняття спадщини за законом на майно (в тому числі на земельні ділянки) /а. с.26/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті 1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивачки за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Факт спільного проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_4 на час смерті останньої, підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_4 на час смерті останньої, позивачу необхідно для юридичного оформлення спадщини після смерті його батька.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця, ОСОБА_3 своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку).

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право власності на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа територіальна громада села Новошино в особі Журавненської селищної ради Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,51 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЛВ №007452 від 11.04.2000 та зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за № 644 та право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,47 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЛВ №007457 від 11.04.2000 та зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за № 651.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.12.2021.

Суддя Р.Г. Равлінко