БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2167/2021
Провадження № 2/497/801/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

секретаря судового засідання - Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача: Болградський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, Болградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 про виключення запису про батька та визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким:

- визнати батьківство щодо неї, позивачки, відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженцем с. Оріхівка Болградського району Одеської області;

- встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Яргора Леовського району Республіки Молдова, є її, позивачки, рідною матір`ю;

- виключити запис про ОСОБА_5 , як батька дитини з актового запису про її, позивачки народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Баннівка Болградського району Одеської області;

- внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_1 , де в першій графі «Прізвище» змінити на « ОСОБА_1 », у графі «Батько» вказати « ОСОБА_2 »; у графі «Мати» вказати - « ОСОБА_3 ».

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що її матір`ю є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на день її народження не була у шлюбі, та була матір`ю одинокою.

Разом з цим, при реєстрації її, позивачки народження, було допущено помилки. Так, відомості про матір вказані за її дівочим прізвищем, незважаючи на те, що шлюб вона зареєструвала 28.11.2021 року та взяла шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

02.08.2000 року шлюб матері було розірвано, та після розірвання шлюбу вона прізвище не змінювала, та і надалі іменувалася прізвищем « ОСОБА_3 ».

Відомості про батька в запис акту про народження її, позивачки, були внесені за заявою матері « ОСОБА_8 », хоча батьком є ОСОБА_2 , який постійно з нею, позивачкою та матір`ю проживає, займався її вихованням, матеріально забезпечував, та ніколи не заперечував своє батьківство.

Наразі, у неї позивачки виникла необхідність отримати паспорт громадянки України, але в зв`язку з допущеними помилками в її свідоцтві про народження, вона не може підтвердити документально родинні відносини з батьками. З цих підстав, вона змушена звернутися до суду з цим позовом про батьківство і встановити факт родинних відносин з матір`ю для можливості отримати паспорт.

Ухвалою суду від 24.11.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 16.12.2021 року о 09:00 годині (а.с.30), про що були повідомлені сторони (а.с.31).

16 грудня 2021 року на підставі ухвали суду закрито підготовчий розгляд та призначено до судового розгляду справу на 21.12.2021 року о 13:00 годині (а.с.47).

В судовому засіданні 21.12.2021 року:

Позивач до суду не прибула, на адресу суду подала заяву, якою підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Просила визнати батьківство щодо неї, позивачки, відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженцем с. Оріхівка Болградського району Одеської області та встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Яргора Леовського району Республіки Молдова, є її, позивачки, рідною матір`ю. Крім того внести відповідні зміни в актовий запис про народження її, позивачки ОСОБА_1 .

Позивач наполягала на розгляді справи у її відсутність (а.с.49)

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, на адресу суду подав заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення, підтвердив, що є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у гр. ОСОБА_3 , яку він виховував, матеріально забезпечував, та спільно проживали однією сім`єю. Крім того, просив провести судовий розгляд без його участі (а.с.51).

Представник третьої особи Болградського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області у судове засідання не прибув, на адресу суду подав заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без його участі (а.с.33).

Представник третьої особи Болградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)у судове засідання не прибула, на адресу суду надіслала заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без її участі (а.с.45).

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання також не прибула, на адресу суду надіслала заяву, якою позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала щодо їх задоволення та просила провести судовий розгляд без її участі (а.с.50).

Вивчивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, розглянувши письмові докази, та оцінивши докази у справі, які мають юридичне значення для розгляду позовних вимог у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява в новій редакції підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрацію народження якої здійснено на підставі актового запису про народження №13 від 25.12.2002 року, складеного Баннівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.44), на підставі якого видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6).

З актового запису про народження ОСОБА_1 № 13 від 25.12.2002 року слідує, що заявником при народженні дитини була мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відомості про батька записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері.

Так, в графі відомості про батьків значиться:

- мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, місце проживання: АДРЕСА_1 , відомості про національність матері не підтверджені, про що зазначено в графі для відміток;

- батько ОСОБА_5 , громадянин України, відомості про дату народження, місце проживання відсутні.

При зверненні позивача до Болградського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області щодо отримання паспорта громадянина України, останній було відмовлено у зв`язку з розбіжностями в графі «мати» в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 (а.с.18).

Разом з цим, судом з`ясовано, що:

Мати позивачки від народження іменувалася як « ОСОБА_3 », яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Яргара Леовського району Республіки Молдова, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 виданим Леовським районним бюро ЗАГС 08.04.1977 року (а.с.7).

Відповідно до актового запису про укладення шлюбу № 4 складеного 28.11.1992 року Баннівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.32), на підставі якого видано свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 28.11.1992 року (а.с.7) вбачається, що мати позивачки від народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , та взяла шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ». На час реєстрації шлюбу мати позивачки була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та користувалася паспортом старого зразку колишнього НОМЕР_4 від 30.06.1992 року (а.с.42).

Вказаний шлюб розірвано на підставі актового запису про розірвання шлюбу № 94 від 02.08.2000 року, складеного Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому значиться, що підставою запису про розірвання шлюбу є рішення Болградського районного суду Одеської області від 19.07.2000 року. Кількість спільних дітей до 18 років: одна, що підтверджується також копією витягу з рішення Болградського районного суду Одеської області від 19.06.2000 року (а.с.11).

Зазначений актовий запис про розірвання шлюбу був відкритий за заявою чоловіка ОСОБА_10 , тоді як свою частину актового запису про розірвання шлюбу дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 доповнила лише 18.05.2021 року та отримала свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_5 . Після розірвання шлюбу прізвище дружина ОСОБА_3 не змінювала (а.с.9, 43)

Згідно довідки Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області №918 від 03.12.2018 року слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

За наслідками досліджених доказів встановлено, що мати позивачки змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » та з 28.11.1992 року іменується саме прізвищем « ОСОБА_3 » (а.с.42), яке вона не змінювала і після реєстрації розірвання шлюбу 02.08.2000 року (а.с.43).

Таким чином на час народження позивачки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , її мати мала прізвище ОСОБА_3 , яка перебувала в розірваному шлюбі (а.с.13, 43).

Щодо встановлення факту родинних відносин.

Конституція України гарантує право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини поділяються на юридично значимі та юридично байдужі, з якими право не зв`язує будь-яких юридичних наслідків.

Таким чином, не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі чи в силу будь-яких особливих властивостей, а в результаті визнання їх такими державою та закріплення у законі.

Так, ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно положень ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Глава 6 ЦПК України врегульовано порядок розгляду судом справ про встановлення юридичних фактів.

Стаття 315 ч.1 п.1 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином, дані відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: ст. 293-294, 315-319 ЦПК України, п. 10, 12 Постанови пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами від 25.05.1998 року.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому є всі підстави вважати встановленим факт родинних відносин між донькою та матір`ю.

Щодо визнання батьківства.

Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ч.2 статті 1, ч. 3 статті 5 Сімейного Кодексу України). У пункті 2 статті 29 Загальної декларації прав людини зазначено, що при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, держава визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Відповідно до пункту 3 статті 16 Загальної декларації прав людини, пункту 1 статті 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статті 10 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, статті 1 Кодексу про шлюб та сім`ю України завданнями Кодексу про шлюб та сім`ю України є: -дальше зміцнення сім`ї; - виховання дітей сім`єю з обов`язковим піклуванням батьків про їх здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання і підготовку до праці; - всемірна охорона інтересів матері і дітей; - виховання почуття відповідальності перед сім`єю.

Суд зважає на те, що оскільки позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , положення Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року №2947-ІІІ набрали чинності з 01.01.2004 року, тому до даних правовідносин необхідно застосовувати відповідні норми КпШС.

Відповідно до ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України (КпШС) походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають в шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягненню нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Так, відповідно до роз`яснень у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» від 12 червня 1998 року №16, згідно зі ст.53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання батьківства.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо встановлення батьківства відносно позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про: визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За наслідками досліджених доказів судом встановлено, що реєстрація народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснена відповідно до ст.135 ч.1 СК України, тобто відомості про батька « ОСОБА_5 » внесені зі слів матері ОСОБА_3 (а.с.44), тобто є всі підстави для визнання батьківства.

Згідно заяви відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.51), останній підтверджує своє батьківство відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39), заявою від 21.12.2021 року підтверджує, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 (а.с.50).

Позивач ОСОБА_1 , наразі не документована паспортом громадянки України, та її особу встановлено на довідки №5 від 09.04.2021 року Баннівського закладу загальної середньої освіти Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.10), довідки №106 від 08.04.2021 року Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.16).

У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.

За наведених обставин та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 підтвердив своє батьківство щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство відповідача, доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.125, 126,128 СК України, керуючись ст.ст.2, 4, 10, 12 13, 76-83, 89, 95, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293-294, 315-319,354, 355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача: Болградський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, Болградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 про виключення запису про батька та визнання батьківства- задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , визнати батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 13 від 25 грудня 2002 року складений Баннівською сільською радою Болградського району Одеської області:

- прізвище позивача « ОСОБА_1 » змінити на « ОСОБА_1 », по батькові, ім`я, дату та місце народження дитини залишити без змін;

- в графі «Відомості про батька» виключити усі відомості про батька: « ОСОБА_5 , громадянин України»;

- в графі «Відомості про батька» внести відомості про батька: « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ».

- в графі «Відомості про матір» змінити прізвище матері « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ». Інші відомості про матір залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Кодінцева