ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1845/16-ц Номер провадження 22-ц/814/530/21Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Лобова О.А., Одринської Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія»

на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія», третя особа: відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочину недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2016 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія», третя особа: відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочину недійсним, справу призначено до судового розгляду(т.1, а.с.11).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2016 року про відкриття провадження (т.1, а.с.26).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 05 квітня 2017 року прийнято відмову ПП «Агроекологія» від апеляційної скарги на вказану ухвалу суду першої інстанції та апеляційне провадження закрито (т.1, а.с.62-62).

Постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року касаційну скаргу ПП «Агроекологія» задоволено. Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 05 квітня 2017 року скасовано, а справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції (т.1, а.с.179-182).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (т.1, а.с.189-190).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року апеляційну скаргу ПП «Агроекологія» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема, для сплати судового збору за подання апеляційної скарги (т.1, а.с.223-225).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року апеляційну скаргу ПП «Агроекологія» залишено без розгляду (т.1, а.с.239-241).

Постановою Верховного Суду від 09 грудня 2020 року касаційну скаргу ПП «Агроекологія» задоволено. Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції (т.3, а.с.60-62).

Так, станом на момент даного апеляційного розгляду, відповідно до положень ст. 353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження не підлягає апеляційному перегляду.

Проте, згідно п.11 ч.1 Перехідних положень ЦПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, з вказаною ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2016 року не погодився відповідач, представник якого в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати у зв`язку із порушенням правил підсудності, а справу передати на розгляд по суті з дотриманням вимог щодо підсудності.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що, позов до юридичної особи подається за місцем її знаходження, яким є с. Михайлики Шишацького району Полтавської області, та, на його думку, дані обставини місцевим судом не були встановлені, що і призвело до відкриття провадження по справі з порушенням правил підсудності.

Також, 09.02.2021 року на адресу апеляційного суду представником ПП «Агроекологія» Д.О. Мельниковим було направлено заяву, яка ухвалою суду від 23.02.2021 року залишена без розгляду.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду та доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, у грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, в якому прохала визнати недійсним договір оренди землі від 17.01.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Агроекологія», в особі директора Лубенця В.П., який зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 19.07.2010 року за №85, вирішити питання судових витрат (т.1, а.с.2-3).

29 грудня 2016 року ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія», третя особа: відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочину недійсним, справу призначено до судового розгляду(т.1, а.с.11).

Вказана ухвала неодноразово оскаржувалась ПП «Агроекологія».

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив із того, що позовна заява відповідає вимогам закону та підсудна Зіньківському районному суду Полтавської області відповідно до ст.114 ЦПК України.

Такий висновок районного суду відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

За нормою ч.1 ст.114 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подачі позову) позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як убачається з п.п.41,42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є визнання недійсним договору оренди землі від 17.01.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Агроекологія» (а.с.2-4).

Відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ПЛ №051909, земельна ділянка площею 4,58 га, на підставі рішення 23 сесії 23 скликання Ставківської сільської Ради народних депутатів передана у приватну власність ОСОБА_1 та розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (а.с.10).

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що, оскільки даний спір стосується нерухомого майна, яке розташоване на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, то для нього визначено виключну підсудність, а тому Зіньківським районним судом Полтавської області правомірно відкрито провадження по даній справі.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що, оскільки позов до юридичної особи подається за місцем її знаходження, яким є с. Михайлики Шишацького району Полтавської області, то місцевим судом було відкриття провадження по справі з порушенням правил підсудності, не заслуговують на увагу, оскільки, відповідно до ч.14 ст.110 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подачі позову), позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу (в редакції, чинній на момент подачі позову). Тобто, в даному випадку спір може розглядатися виключно в Зіньківському районному суді Полтавської області, оскільки спірна земельна ділянка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

За таких обставин ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги не спростовують її висновків, а тому підстави для її скасування відсутні.

Окрім того, пунктом 7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року №2 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що, у разі виявлення при судовому розгляді справи неповної сплати суми судового збору чи витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи стягнення недоплачених сум проводиться з відповідної особи при ухваленні судового рішення.

У відповідності до п.28 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, якщо факт недоплати судового збору з`ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень статті 88 ЦПК або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 207 ЦПК.

Оскільки, при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції відповідачем не було сплачено судовий збір, то такийпідлягає до стягнення з ПП «Агроекологія» на користь держави при постановленні рішення по суті спору.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують, не ґрунтуються на нормах права, тому судом до уваги не беруться.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.368,374,375,382,383,384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія» ,- відхилити.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2016 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Т.О. Кривчун

СУДДІ: О.А. Лобов

Т.В. Одринська

Повний текст постанови виготовлено 23.02.2021 року.