Провадження номер 2/741/457/21
Єдиний унікальний номер 741/720/21
РІШЕННЯ

іменем України

17 вересня 2021 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Сокирки Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

У червні 2021 року представник позивача адвокат Яцун В.М. він імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що житловий будинок по АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учасникам, які були зареєстровані в ньому, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності. Після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частини вищевказаного житлового будинку. Спадщину після його смерті у силу ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняли його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на 3/8 частини вищевказаного будинку. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її дочка ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилася спадщина на 3/8 частини вказаного житлового будинку. Будучи спадкоємцем першої черги за законом, спадщину після її смерті прийняв позивач ОСОБА_1 . Носівською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області до майна померлої ОСОБА_6 за заявою позивача про прийняття спадщини заведено спадкову справу. Нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку, що належала ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, а також у зв`язку з тим, що за час свого життя померла офіційно не зареєструвала право власності, а сам будинок відносився до категорії колгоспних дворів і на даний час змінити статус двору неможливо. Саме тому представник позивача звернувся до суду та просив судовим рішенням визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою від 22 червня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 06 серпня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 17 вересня 2021 року.

У судове засідання позивач та представник позивача Яцун В.М. не з`явилися, але до початку підготовчого судового засідання представник позивача Яцун В.М. подав до суду заяву, у якій указав, що він підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача (а. с. 58).

Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що міська рада визнає позовні вимоги та просила справу розглянути за відсутності представника відповідача (а. с. 54).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи та вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, що підтверджується копією довідки КП «Носівське БТІ» Носівської міської ради № 109 від 10 липня 2019 року (а. с. 6). Станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 2366 від 06 грудня 2018 року (а. с. 7).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 12).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_2 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 49).

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_2 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 45) та повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області (а. с. 43).

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), той з подружжя, який його пережив, і батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_3 була дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 15). ОСОБА_4 є сином померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 15). Отже, вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Абзацом 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Міністерством юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, установлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

У судовому засіданні встановлено, що в силу ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняли його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживали разом зі спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 2367 від 06 грудня 2018 року (а. с. 11).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Отже, після смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , крім її частини (1/4) житлового будинку, також стала належати 1/8 частини будинку, що належала ОСОБА_2 (разом 3/8 частини будинку).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 13).

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_3 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 52). Отже, спадкоємство після її смерті здійснюється за законом.

ОСОБА_6 була дочкою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 17), копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с. 17), копією довідки відділу ДРАЦС від 09 квітня 2004 року на підтвердження дошлюбного прізвища (а. с. 18). Отже, ОСОБА_6 була спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 .

У судовому засіданні встановлено, що до майна померлої ОСОБА_3 . Носівською ДНК заведено спадкову справу за № 727/2004 (а. с. 40-42). Із копії спадкової справи вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла спадкоємець першої черги за законом - дочка померлої ОСОБА_6 . ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай).

Отже, після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_6 стало належати 3/8 частини спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 14).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_6 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 67).

Отже, спадкування після смерті ОСОБА_6 здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 20). Отже, він є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті.

До майна померлої ОСОБА_6 . Носівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 304/2020, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 66).

Згідно з копією спадкової справи до майна померлої ОСОБА_6 . ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері, подавши у визначений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 65).

Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 3/8 частини спірного житлового будинку стали належати її сину ОСОБА_1 , тобто позивачу у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звертався до Носівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті матері. Однак, нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні необхідні документи на спадкове майно, а саме правовстановлюючий документ на житловий будинок, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 141/02-31 від 23 лютого 2021 року (а. с. 22).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а. с. 8-10).

Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 19 січня 2021 року становить 75000 грн. (а. с. 21).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 4).

Ураховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 15, 328, 392, 1216, 1218, 1245, 1261, 1273, 1274 ЦК України, ст. ст. 200, 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на 3/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 56,3 кв. м житловою площею 20 кв. м з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України в Носівському районі Чернігівської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , сплачений в АТ «Ощадбанк» за реквізитами: рахунок отримувача - UA0025645, отримувач коштів - ГУК у Черніг.обл/тг м. Носівка/22030101, код класифікації доходів бюджету - 22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37972475, судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. відповідно до квитанції № 31678 від 15 червня 2021 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач - Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області, , місцезнаходження: м. Носівка Чернігівської області, вул. Центральна, буд. 20.

Повний текст судового рішення складено 17 вересня 2021 року.

Суддя А.О. Крупина