Провадження № 2/127/4566/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 17.09.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 235241679.

28.11.2018р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 235241679.

03.01.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20190103, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах боржників.

Згідно з п. 2.1. Договору факторингу Клієнт згідно з умовами цього Договору зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 4.1 Договору факторингу Сторони Погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього Договору.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 30.01.2019 до Договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 (витяг з Реєстру прав вимоги додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 11217.43 грн., з яких: 7999,3 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3218,13 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника. Разом з Правом вимоги до Фактора переходять всі інші права Клієнта за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним Додатком, та не замінює попередній.

На виконання п. 5.2.4. Договору факторингу, згідно з вимогами ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, ТОВ «ФК «ЄАПБ» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором.

У зв`язку із вищевикладеним позивач звернувся з цим позовом до суду про стягнення боргу за кредитним договором, який в загальному становить 11217,43 грн.

Згідно з ухвалою суду від 14.12.2020 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач належним чином повідомлявся судом про відкриття провадження в справі, відзиву на позов не подала.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дос лідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

17.09.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 235241679, відповідно до умов якого розмір поточного ліміту кредиту 5100,00 грн., зі сплатою процентів за користування.

Пунктом 1.4 кредитного договору № 235241679 від 17.09.2018 визначено порядок сплати процентів.

Додатком № 1 до вищевказаного кредитного договору, який є його невід`ємною частиною, сторонами цього договору було визначено графік погашення заборгованості.

Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту відповідно до умов надання кредиту і відповідно до графіку погашення.

28.11.2018р. між ТОВ ««Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 235241679.

03.01.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20190103, відповідно до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) за плату ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором № 235241679від 17.09.2018 року

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №2 від 30.01.2019 року до договору відступлення права вимоги № 20190103 від 03.01.2019 року ТОВ «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 в загальній сумі 11 217,43 грн. з яких: 7999,3 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3218,13 грн. - сума заборгованості за відсотками, за кредитним договором № 235241679.

З моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 , а саме з 30.01.2019 р. Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

На виконання умов Договору факторингу, згідно з вимогами ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України на адресу відповідача ОСОБА_1 , ТОВ «ФК «ЄАПБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги.

Згідно з п. 5.1.3. Договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», будь-які грошові кошти, отримані від боржників на виконання ними своїх зобов`язань за Кредитними договорами, Право вимоги за якими відступлено Фактору, після передачі Права вимоги до Фактора.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно із ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, після укладення між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги. З цього часу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стало новим кредитором відповідача ОСОБА_1 .

За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами є зобов`язальними і регулюються нормами ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно з яким сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 235241679 від 17.09.2018 станом на 30.01.2019 становить 11 217,43 грн. з яких: 7999,3 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3218,13 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Судом встановлено, що відповідачем перед позивачем заборгованість за кредитним договором № 235241679 від 17.09.2018 не погашена. Протягом тривалого часу належних розрахунків ОСОБА_1 не веде, відповідно ухиляється від виконання зобов`язань, взятих на себе згідно з вищевказаним кредитним договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань від 08.02.2019 року, повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про відступлення права вимоги було направлено ОСОБА_1 за адресою вказаною в договорі, у відповідності до п. 5 кредитного договору № 235241679 від 17.09.2018 року, що наявна в матеріалах справи.

Отже, враховуючи положення п. 5 кредитного договору № 235241679 від 17.09.2018 року, ОСОБА_2 належним чином повідомлений про відступлення права вимоги і грошову вимогу, яка підлягає виконанню.

Неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором призвело до порушення прав кредитора - позивача, а тому порушене право підлягає поновленню, а з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 235241679 від 17.09.2018 в сумі 11 217,43 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 102,00 грн.

Керуючись ст.512, 514, 516, 526, 546, 548, 549, 610, 626, 628, 629, 634, 638, 640, 641, 1049-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 77-78, 81, 89, 141,223, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за кредитним договором №235241679 від 17.09.2018 року в загальній сумі 11 217,43 грн., з яких: 7999,3 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3218,13 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2 102 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: