Справа № 544/2072/21
пров. № 6/544/37/2021
У Х В А Л А

іменем України

15 грудня 2021 року Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Ощинської Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин у приміщенні суду по вул. Ярмарковій, 17, заяву Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (далі ОКВП «Лубнитеплоенерго»), заінтересована особа Пирятинський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)про видачу дубліката судового наказу та поновлення строку пред`явлення до виконання,

у с т а н о в и в:

Представник заявника звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа, в якій зазначає, що Пирятинським районним судом за заявою ОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в сумі 2050,47 грн. винесено судовий наказ по справі № 544/848/16-ц від 25 липня 2016 року. 27 січня 2021 року стягувач звернувся до Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про примусове виконання судового наказу. Однак до теперішнього часу судовий наказ не виконано. На запит про отримання інформації щодо направлення постанови про відкриття виконавчого провадження та хід виконавчого провадження, підприємством отримана відповідь про те, що виконавчий документ №544/848/16-ц від 25.07.2016 до відділу ДВС не надходив, тобто його було втрачено при пересилці. Судовий наказ набрав чинності 12 серпня 2018 року. Відповідно до ст. 12 та пункту 5 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1404-УІІІ «Про виконавче провадження», строк пред`явлення виконавчих документів - три роки, тобто до 12 серпня 2021 року. Враховуючи, що на момент звернення із судовим наказом 27.01.2021 до Пирятинського ВДВС, строк не був пропущеним, але за період ведення переписки, закінчився, виникла необхідність у його поновленні. Просить суд поновити строк пред`явлення судового наказу №544/848/16-ц до виконання та видати дублікат судового наказу Пирятинського районного суду по справі № 544/848/16-ц про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 2050,47грн.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, вимоги, викладені у заяві підтримує повністю.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за її відсутністю не надала.

Представник заінтересованої особи Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 3 статті 433 Цивільного процесуального кодексу України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи, своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі сторін.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутністю учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо та неупереджено з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання, пов`язаного із видачею дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання й на які заявник посилалась як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що Пирятинським районним судом Полтавської області за завою стягувача ОКВП «Лубнитеплоенерго» 25 липня 2016 року було винесено судовий наказ № 544/848/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Лубнитеплоенерго» заборгованості за спожиту теплову енергію. Судовий наказ набрав законної сили 12.08.2016 (а.с. 16-17).

10 травня 2018 року за заявою представника ОКВП «Лубнитеплоенерго» від 24.04.2018 судом на адресу стягувача було надіслано даний судовий наказ (а.с. 20).

Стягувачем на адресу Пирятинський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 27 січня 20021 року було направлено на виконання судовий наказ № 544/848/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Лубнитеплоенерго» заборгованості за спожиту теплову енергію (а.с. 27), що також підтверджується записом у журналі реєстрації вихідної кореспонденції про примусове виконання рішень суду (а.с. 29-30).

Згідно наданих заявником документів 02.11.2021 представником ОКВП «Лубнитеплоенерго» було надіслано на адресу Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) запит з проханням повідомити про хід виконавчого провадження та направити необхідну кореспонденцію в рамках вказаного провадження на адресу стягувача (а.с. 28).

Згідно відповіді Пирятинський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 17.11.2021 виконавчий документ № 544/848/16-ц від 25.07.2016 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ОКВП «Лубнитеплоенерго» на виконання до відділу ДВС не надходив, що також підтверджується повідомлення від 13.12.2021 № 13103 (а.с. 31, 41).

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до приписів статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до приписів пункту 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону від 15 грудня 2017 року), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно з діючим законодавством України дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акту. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Отже єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого документа є його втрата. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Верховний Суд роз`яснив, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

У той же час, обов`язковою умовою видачі дублікату виконавчого документу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Тобто, вирішуючи питання про видачу дублікату виконавчого документу, суд повинен перевірити строки, встановлені для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, заяву про видачу дубліката виконавчого документа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа.

Відповідно до частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таке ж право стягувача закріплене у статті 433 Цивільного процесуального кодексу України.

Тобто, із заявою про видачу дубліката виконавчого документу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення його до виконання, а у разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подавати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дублікату судового наказу у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого документа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документу у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Заявник у поданій заяві посилається на той факт, що судовий наказ № 544/848/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Лубнитеплоенерго» заборгованості за послуги з опалення місць загального користування багатоквартирного будинку винесено судом 25 липня 2016 року було втрачено при пересилці до Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Натомість, якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути надано відповідні докази довідки органів зв`язку або державного виконавця. До поданої заяви заявником було надано лист Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 17.11.2021, з якого вбачається, виконавчий документ № 544/848/16-ц від 25.07.2016 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ОКВП «Лубнитеплоенерго» на виконання до відділу ДВС не надходив, що ніяким чином не підтверджує факту втрати виконавчого документу при пересилці.

Обов`язок пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.

Звертаючись до суду з заявою ОКВП «Лубнитеплоенерго» просив також поновити строк для пред`явлення судового наказу до виконання. У заяві зазначає, що судовий наказ набрав чинності 12 серпня 2018 року. Відповідно до ст. 12 та пункту 5 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1404-УІІІ «Про виконавче провадження», строк пред`явлення виконавчих документів - три роки, тобто до 12 серпня 2021 року, на момент звернення із судовим наказом 27.01.2021 до Пирятинського ВДВС, строк не був пропущеним, але за період ведення переписки, закінчився виникла необхідність у його поновленні.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу боржник ОСОБА_1 судовий наказ № 544/848/16-ц отримала 28 липня 2016 року, відповідно судовий наказ набрав чинності 12 серпня 2016 року, отже строк пред`явлення судового наказу до виконання закінчився 13 серпня 2019 року.

Так, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У статті 89 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано,що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з положеннями частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, перелік причин, які слід вважати поважними для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що пропустила цей строк, і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання у визначений законом строк.

Відповідно до статті 126 Цивільного процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом; документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у частинах 1 та 2 статті 127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В даному випадку представником ОКВП «Лубнитеплоенерго» до матеріалів заяви не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Факт відсутності такого виконавчого документа на виконанні у виконавчій службі, на який міститься посилання в заяві, сам по собі не свідчить про втрату судового наказу стягувачем чи виконавчою службою, а також не містить даних щодо причин пропуску строку його пред`явлення до виконання.

Так, суд вважає, що у стягувача були відсутні обставини, що об`єктивно перешкодили йому належно реалізувати своє право на звернення до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання і подачу виконавчого документа до виконання у строки встановлені законом.

При цьому, суд зауважує, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання.

Судом встановлено, та вбачається з матеріалів справи, що стягувач з дати надіслання 27 січня 2021 року судового наказу на виконання не цікавився ходом виконавчого провадження аж до 02 листопада 2021 року, вже після закінчення строку для пред`явлення судового наказу до виконання, та не звертався повторно до відділу виконавчої служби із заяво про відкриття виконавчого провадження, а також не звертався до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення судового наказу до виконання.

Доказів та будь-яких обґрунтувань щодо неможливості звернення із заявою про видачу дублікату судового наказу та із заявою про поновлення строку для пред`явлення його до примусового виконання до 2021 року матеріали справи та заява не містять.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 Цивільного кодексу України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява № 32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

У вищевказаному рішенні Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для видачі дубліката судового наказу та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, оскільки вказані заявником причини є не обґрунтованими.

Враховуючи вище викладене, заява обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 129 1 Конституції України, статями 1 5, 12, 13, 19, 23, 76 81, 89, 247, 260, 261, 353, 433 Цивільного процесуального кодексу України, підпунктом 17.4 пункту 17 розділу VIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго», заінтересована особа Пирятинський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про видачу дубліката судового наказу та поновлення строку пред`явлення до виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Суддя Ю.О. Ощинська