Провадження №22-ц/824/3877/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного банку "Артем-Банк" Шевченко Андрій Миколайович про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( надалі - ФГВФО), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Артем-Банк" Шевченко А.М. про відшкодування шкоди, у якому просив стягнути на свою користь шкоду у розмірі 100 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2018 року у справі № 826/11153/18, зобов`язано Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Артем - Банк» Шевченка А.М. подати до ФГВФО додаткову інформацію про збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 щодо виплати гарантованої суми відшкодування за рахунок ФГВФО. Після набрання законної сили вказаним рішенням суду позивач отримав виконавчий лист від 23.04.2019 року у справі № 826/11153/18, який з метою його примусового виконання пред`явив до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби. Постановою від 24.07.2019 року державний виконавець відкрив виконавче провадження та направив копію постанови Уповноваженій особі ФГВФО для її виконання, проте останній ніяк не відреагував на вказану постанову, яка залишилась без виконання. Державний виконавець неодноразово надсилав вимоги виконати рішення суду від 05.11.2018 року у справі № 826/11153/18, однак Уповноваженою особою ФГВФО Шевченко А.М. вони були проігноровані. В свою чергу, 26.11.2019 року Уповноважена особа подала до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби заяву про закінчення виконавчого провадження № 59631183, в якому зазначила, що рішення від 05.11.2018 року у справі № 826/11153/18 було виконано, що підтверджується витягом з протоколу № 15 від 24.05.2019 р. ФГВФО, яким було внесені зміни до переліку та реєстру вкладників про депозитний рахунок ОСОБА_1 про можливість отримання ним належної йому суми коштів. В той же час на дату подачі позову, позивач не отримав гарантовану йому ФГВФО суму коштів. Внаслідок вказаної заяви Уповноваженої особи 14.01.2020 року постановою державного виконавця Шевченківської РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві було закінчено виконавче провадження № 59631183, що позбавило позивача можливості отримати гарантовану суму відшкодування за рахунок ФГВФО. Позивач вважає, що бездіяльність Уповноваженої особи ФГВФО Шевченка А.М. , яка виразилась у прихованні від державного виконавця та позивача інформації про невнесення його до реєстру для отримання гарантованої суми, завдала йому майнової шкоди в розмірі гарантованої суми відшкодування вкладу. Зазначене й стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09.11.2020 року позов було задоволено, стягнуто з ФГВФО на користь ОСОБА_1 101 000 грн., з яких: 100 000 грн. - матеріальна шкода; 1000 грн. - судові витрати по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач просить апеляційну скаргу задовольнити, а зазначене вище рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. В апеляційній скарзі відповідач зазначає про відсутність у діях Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Артем-Банк" Шевченка А.М. протиправних дій чи бездіяльності, що могла спричинити майнову шкоду позивачу, а тому зазначає, що неможливо стверджувати про причинний зв`язок між діями останнього та неотриманням позивачем гарантованої суми відшкодування за рахунок ФГВФО.

19 лютого 2021 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він, не погоджуючись із викладеними в апеляційній скарзі доводами, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав:

В ході розгляду справи судом було встановлено, що ПАТ "Артем-Банк" було віднесено до категорії неплатоспроможних банків, запроваджено в ньому тимчасову адміністрацію, призначено Уповноважену особу ФГВФО та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Артем-Банк" провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Луньо І.В. на один місяць з 16.11.2016 року до 15.12.2016 року включно, а потім строком на два роки з 16.11.2016 року до 15.12.2018 року включно.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.11.2018 року у справі №826/11153/18 було зобов`язано Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Артем-Банк" Шевченка А.М. подати до ФГВФО додаткову інформацію про збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 щодо виплати гарантованої суми відшкодування за рахунок ФГВФО. Рішенням було встановлено, що на рахунку ОСОБА_1 , відкритому в ПАТ "Артем-Банк", знаходилось 100 000 грн.

Після набрання рішенням законної сили позивачу у встановленому законом порядку було видано виконавчий лист від 23.04.2019 року, який з метою його примусового виконання був пред`явлений останнім до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

24.07.2019 року Постановою старшого державного виконавця ШР ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Микитиною О.С. було відкрито виконавче провадження № 59631183 з виконання виконавчого листа № 826/11153/18 від 23.04.2019 року.

Листом ФГВФО № 02-036-1490/20 від 29.01.2020 року повідомлено позивача, що Уповноважена особа Фонду подала документи державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для державної реєстрації припинення банку як юридичної особи в ЄДР. Таким чином ФГВФО завершив виплати гарантованих сум відшкодування вкладникам ПАТ «Артем - Банк». При цьому 26.11.2019 року Уповноважена особа Фонду Шевченко А.М. подав до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби заяву про закінчення виконавчого провадження № 59631183, в якому зазначив, що рішення від 05.11.2018 року у справі № 826/11153/18 було виконано, що підтверджує витяг з протоколу № 15 від 24.05.2019 р. ФГВФО, яким було внесені зміни до переліку та реєстру вкладників про депозитний рахунок ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця ШР ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Калюжного Є.Д. від 14.01.2020 року було закінчено виконавче провадження № 59631183, відкрите за виконавчим листом № 826/11153/18 від 23.04.2019 року у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач неодноразово звертався як до Фонду так і до Уповноваженої особи Фонду із заявами про виконання рішення суду, однак вони не повідомляли позивача про його включення до реєстру, а тому, враховуючи фактичну бездіяльність та несвоєчасне надання інформації, позивачу було завдано матеріальну шкоду, яка виразилась у позбавленні позивача можливості отримати гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом у розмірі 100 000 грн. у зв`язку із припиненням банку як юридичної особи.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував його тим, що невиплата йому гарантованої суми відшкодування відбулася через невиконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва, яким було зобов`язано Уповноважену особу Фонду надати списки кредиторів із включенням до них позивача. З матеріалів справи вбачається, що списки Уповноважена особа подала. В той же час існує два етапи внесення змін до переліку та реєстру вкладників, а саме:

- подання реєстру;

- затвердження такого реєстру Фондом.

Таким чином, невиплата позивачеві гарантованої суми відшкодування вкладу відбулася не через неподання реєстру, а через те, що ФГВФО не затвердив зміни до реєстру та не здійснив виплату позивачеві.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Так, ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено мораторій на стягнення коштів Фонду гарантування, а виплата таких коштів можлива лише відповідно до вказаного закону. Таким чином, стягнення коштів з Фонду неможливе та не узгоджується із приписами ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Положення про порядок відшкодування ФГВФО коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 09.08.2012 року №14, та Положення про порядок визначення банків-агентів ФГВФО, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 12.07.2012 року №6. Так, кошти Фонду спрямовуються на виплату гарантованої суми відшкодування вкладниками коштів за вкладами виключно в порядку, передбаченому ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (п.1 ч. 2 ст. 20 Закону).

Згідно із ст. 26 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Фонд гарантування відшкодовує виключно суму вкладу та відсотки в граничному розмірі до 200 000 грн. Таким чином, враховуючи викладене, у позивача та ФГВФО відсутні договірні відносини, оскільки свої зобов`язання Фонд здійснює на підставі ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним нормативним актом. Отже, кошти, які просить стягнути позивач з ФГВФО є гарантованим відшкодуванням, а не шкодою, як зазначає позивач у позовній заяві, а тому підлягає виплаті в порядку, передбаченому ст. 26 та 27 вказаного Закону. Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 заявляв лише вимогу про відшкодування шкоди, однак, ті обставини, яким він її обґрунтовує, не пов`язані з невиплатою йому гарантованої суми відшкодування. В той же час, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права оскаржити дії ФГВФО щодо незатвердження вірного списку вкладників та невиплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування, на підставі цього ставити вимогу про стягнення гарантованої суми відшкодування, однак, за процедурою ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", які хоча й можуть бути предметом судового розгляду, але в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Окрім того, згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки апеляційний суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, позивач має сплатити відповідачу 1500, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судовий збір у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 коп. за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько