Провадження № 2/161/1219/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в квітні 2020 року відповідач звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду, за заявою позивача, цей судовий наказ було скасовано.

Позивач зазначає, що внаслідок необґрунтованого звернення відповідача до суду йому завдано моральних страждань, він хвилювався, а його стан здоров`я погіршився.

З цих підстав просить суд стягнути з відповідача на свою користь 150 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідач у письмовому відзиві позов не визнав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав.

Судом встановлено, що 05 червня 2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області був виданий судовий наказ №161/5969/20, яким стягнуто з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь стягувача Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Луцької міської філії, яке знаходиться за адресою: 43018, місто Луцьк, вул. Залізнична, 1 Б, , п/р НОМЕР_2 у «Філія-Волинське ОУ АТ «Ощадбанк» м. Луцька, МФО 303398, суму заборгованості в розмірі - 1140 (одна тисяча сто сорок) грн. 13 грн. за спожиту електроенергію.

Зі змісту пояснень сторін, що заборгованість за цим судовим наказом була стягнута за користування електроенергією у квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 03 липня 2020 року цей судовий наказ був скасований за заявою боржника.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В свою чергу, частинами третьою та четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З аналізу вищенаведених положень цивільного та цивільно-процесуального законодавства слідує, що тягар доказування наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення (делікту), окрім вини, лежить саме на потерпілій особі, яка має належними та допустимими доказами довести суду:

1) факт наявності шкоди;

2) протиправність діяння (дії чи бездіяльності) особи, яка завдала шкоди;

3) причинний зв`язок між завданою шкодою та протиправним діянням особи, яка завдала шкоди.

В свою чергу, враховуючи наявний у цивільному законодавстві принцип презумпції вини завдавача шкоди, відповідач повинен довести суду відсутність своєї вини у скоєному цивільному правопорушенні.

На думку суду, позивач належними та допустимими доказами не довів основний елемент цивільного правопорушення (делікту), а саме - наявність протиправного діяння з боку відповідача.

Суд зауважує, що фактично позивачем ставиться у провину відповідачу факт звернення ним до суду із заявою про видачу судового наказу, однак, право звернення до суду є невід`ємним та захищається ст.124 Конституції України, а також ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому відповідач, реалізуючи ці права у належний спосіб, не може нести за це цивільну відповідальність.

Суд не виключає, що у деяких випадках звернення особи до суду можливо визнати завідомо безпідставним та зловживанням своїми процесуальними правами. Однак у розглядуваній ситуації, таких ознак з боку ПрАТ «Волиньобленерго» суд не вбачає, адже його вимоги про видачу судового наказу ґрунтувалися на письмовому договорі від 12 лютого 2003 року №622076, який безпосередньо був підписаний позивачем.

Це означає, що між сторонами існує повноцінний юридичний спір, який за змістом ст.124 Конституції України підсудний судам України, а отже в діях ПрАТ «Волиньобленерго» у вигляді звернення із заявою про видачу судового наказу суд не вбачає будь-яких ознак протиправності.

Також суд відхиляє доводи позивача про те, що судовий наказ був скасований у зв`язку з визнанням дій відповідача незаконними, адже особливістю наказного провадження є те, що як під час його винесення, так і під час його скасування, судом не розглядається обґрунтованість заявлених вимог по суті. Саме скасування судового наказу відбувається в будь-якому разі безвідносно до змісту заяви боржника та її доводів, а сторонам роз`яснюється, що їх спір можливо вирішити в позовному провадженні.

З наведених вище мотивів суд дійшов висновку, що в діях відповідача у вигляді звернення до суду із заявою про видачу судового наказу стосовно позивача відсутній склад цивільного правопорушення (делікту), а отже у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 265 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго», м.Луцьк, вул. Єршова, 4, .

Повний текст рішення складений та підписаний 23 лютого 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк