Справа № 296/4145/18
УХВАЛА

Іменем України

"30" листопада 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Журавель О.В., заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Журавель О.В.

Скаржник зазначав, що 04.11.2021 старшим державним виконавцем Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Журавель О.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Підставою для повернення виконавчого документу є п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: відсутність дати народження та реєстраційного номеру облікової картки платника податку боржника.

Посилаючись на те, що державним виконавцем не було вжито всіх необхідних дій для виконання судового рішення, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", скаржник просив визнати незаконними дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу без виконання, скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скаржник у судове засідання подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримує та просить задовольнити (а.с.14).

У судове засідання державний виконавець та боржник не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, перевіривши скаргу, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27.11.2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено та зобов`язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 садово-будівельну тачку, а у випадку неможливості повернення, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1209,00 грн. 00 коп.

На виконання вищевказаного рішення суду 01.03.2019 року було видано виконавчий лист №296/4145/18 про зобов`язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 садово-будівельну тачку, а у випадку неможливості повернення, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1209,00 грн. 00 коп.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Журавель О.В. від 04.11.2021 повернуто виконавчий документ виконавчий лист №296//4145/18 від 01.03.2019 року стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки виконавчий документ не містить ідентифікаційних даних боржника, а саме: дати народження та реєстраційного номеру облікової картки платника податку. Крім того стягувачу достовірно не відомо прізвище ім`я по-батькові боржника, а тому встановлення особи боржника є ускладненим, а виконання рішення неможливим.

У своїх вимогах заявник посилається на те, що дії державного виконавця є незаконними, оскільки, ним не було здійснено весь обсяг дій щодо виконання виконавчого листа, що передбачені діючим законодавством, а тому підстав для повернення виконавчого листа не було.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий суд, яке передбачає як прийняття судом остаточного рішення, так і його виконання, яке забезпечується державою.

ЄСПЛ вказує, що право на суд, захищене статтею 6 Конвекції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У пункті 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Разом з тим, відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника та ідентифікаційний номер не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 749/1181/16-ц (провадження № 61-1115св18), від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (провадження № К/9901/21841/18), від 19 вересня 2019 року у справі № 469/1357/16-ц (провадження № 61-35493св18).

Сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 639/2561/18-ц (провадження № 61-578св19) та від 29 квітня 2021 року у справі № 686/3941/19 (провадження №61-13029св20).

Згідно п. 5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника.

Таким чином, підставою для повернення виконавчого документа згідно п.5 ч.1 ст. 37 Закону є неможливість встановити особу боржника за результатами вжитих виконавцем заходів. Відсутність дати народження та реєстраційного номеру облікової картки платника податку не є підставою для повернення виконавчого документа згідно вказаного пункту, якщо за таким документом виконавче провадження було відкрито.

Крім того, не можна вважати правомірним повернення з підстав того, що стягувачу достовірно не відомо прізвище ім`я по-батькові боржника. Саме на виконавця покладено обов`язок вжиття заходів щодо встановлення особи боржника, з`ясування місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи. Однак виконавцем не було надано доказів вживання таких заходів та їх результатів, а тому не можна вважати доведеною таку підставу для повернення виконавчого документа.

Крім того, в п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обмеження щодо повернення виконавчих документів за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, що можуть бути виконані без участі боржника. Оскільки виконавчий лист №296/4145/18 від 01.03.2019р. містить також вимогу про стягнення коштів, він не може бути повернутий за п.5 ч.1 ст. 37 Закону.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що державним виконавцем не доведено, що були вжиті усі можливі заходи для примусового виконання судового рішення, передбачені законом, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 , щодо неправомірності дій державного виконавця та скасування постанови є обґрунтованою та законною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 354, 450-451 ЦПК України, ст. ст. 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Журавель О.В. неправомірними.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Журавель О.В. від 04.11.2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні №58521037, за виконавчим листом №296/4145/18 від 01.03.2019 виданим Корольовським районним судом м. Житомира.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту ухвали: 06.12.2021.