Справа № 495/3133/20
З а о ч н е р і ш е н н я
14 вересня 2021 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого - судді Шевчук Ю.В.,
секретаря судового засідання Бучка В.В.,
розглянувши в поряду спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Незабудка» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за час затримки розрахунку по заробітній платі,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся 02.06.2020 року до суду з позовною заявою до Приватного підприємства «Незабудка» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за час затримки розрахунку по заробітній платі.
Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він перебував з відповідачем ПП «Незабудка» у трудових відносинах з 01.10.2018 року по 30.04.2019 року.
Як вбачається із Відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів від 06 грудня 2019 року № 754/1505 та Індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК - 5 від 27 листопада 2019 року позивача було звільнено 30 квітня 2019 року з Приватного підприємства «НЕЗАБУДКА», однак, при звільненні із займаної посади відповідачем не було виплачено позивачу всіх належних йому сум із заробітної плати та по теперішній час відповідач не вживає заходів щодо її виплати.
Як вбачається, із Індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 позивачу ОСОБА_1 з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2018 року нараховувалась заробітна плата у розмірі 3 750 гривень 00 копійок щомісяця; за 01 січня 2019 року по 30 квітня 2019 року - 4 173 гривень 00 копійок щомісяця.
Водночас, в порушення вимог ч.1ст. 116 Кодексу законів про працю України, в день звільнення відповідач не виплатив позивачу ОСОБА_1 в повному обсязі заробітну плату в розмірі 27 942 гривень 00 копійок за період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року.
Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 заробітна плата позивача у квітні 2019 року складала 4173,00 грн., у липні 2019 року 4173,00 грн.
Таким чином середньомісячна заробітна плата позивача, згідно абз.3 п.2 Розділу 11 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, складатиме 4 173 гривні 00 копійок. Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 19.10.2017 №224/0/103-17/214 та додатку до нього, кількість робочих днів становила у жовтні місяці - 22 дні, у листопаді місяці - 21 день, грудні - 21 день.
Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 08 серпня 2018 року №78/0/206-18 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік» та додатку до нього, кількість робочих днів становила у січні 2019 року - 21 день, у лютому - 20 днів, у березні - 20 днів, у квітні - 21 день, у травні 21, у червні 18, у липні - 23, у серпні - 21, у вересні - 21, у жовтні - 22, у листопаді 21, у грудні - 21.
Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 29 липня 2019 жу №1133/0/206-19 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік» та додатку до нього, кількість робочих днів становила у січні 2020 року - 21 день, у лютому - 20 днів, у березні - 21 день, у квітні - 21 день, у травні - 19 днів.
Таким чином розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 198,71 грн. (4 173 гривні 00 копійок/21 день). Кількість днів, що мають бути оплачені, становить 599 днів. Таким чином, середній заробіток за час затримки з відповідача на користь позивача до сплати сум на час звільнення по день звернення до суду складає 119027,20 грн., відповідно до зазначеного вище розрахунку.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, проте надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В судове засідання представник відповідача ПП «Незабудка» не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 перебував з відповідачем ПП «Незабудка» у трудових відносинах з 01.10.2018 року по 30.04.2019 року.
Як вбачається із Відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів від 06 грудня 2019 року №754/1505 та Індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК - 5 від 27 листопада 2019 року позивача було звільнено 30 квітня 2019 року з Приватного підприємства «НЕЗАБУДКА», однак, при звільненні із займаної посади відповідачем не було виплачено позивачу ОСОБА_1 всіх належних йому сум із заробітної плати та по теперішній час відповідачем цю заборгованість не сплачено.
Як вбачається, із Індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 позивачу ОСОБА_1 з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2018 року нараховувалась заробітна плата у розмірі 3 750 гривень 00 копійок щомісяця; за 01 січня 2019 року по 30 квітня 2019 року - 4 173 гривень 00 копійок щомісяця.
Водночас, в порушення вимог ч.1 ст. 116 Кодексу законів про працю України, в день звільнення відповідач не виплатив позивачу ОСОБА_1 в повному обсязі заробітну плату в ізмірі 27 942 гривень 00 копійок за період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року.
Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 заробітна плата позивача ОСОБА_1 у квітні 2019 року складала 4173,00 грн., у липні 2019 року 4173,00 грн.
Таким чином середньомісячна заробітна плата позивача, згідно абз.3 п.2 Розділу 11 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, складатиме 4 173 гривні 00 копійок. Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 19.10.2017 № 224/0/103-17/214 та додатку до нього, кількість робочих днів становила у жовтні місяці - 22 дні, у листопаді місяці - 21 день, грудні - 21 день.
Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 08 серпня 2018 року №78/0/206-18 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік» та додатку до нього, кількість робочих днів становила у січні 2019 року - 21 день, у лютому - 20 днів, у березні - 20 днів, у квітні - 21 день, у травні 21, у червні 18, у липні - 23, у серпні - 21, у вересні - 21, у жовтні - 22, у листопаді 21, у грудні - 21.
Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 29 липня 2019 жу №1133/0/206-19 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік» та додатку до нього, кількість робочих днів становила у січні 2020 року - 21 день, у лютому - 20 днів, у березні - 21 день, у квітні - 21 день, у травні - 19 днів.
Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 198,71 грн. (4 173 гривні 00 копійок/21 день). Кількість днів, що мають бути оплачені, становить 599 днів. Таким чином, середній заробіток за час затримки з відповідача на користь позивача до сплати сум на час звільнення по день звернення до суду складає 119027,20 грн., відповідно до зазначеного вище розрахунку.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.06.2020 року було витребувано у Приватного підприємства «НЕЗАБУДКА», документацію та письмові відомості, які свідчить про те, що у період часу з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплачувалась заробітна плата, а також про те, чи виплачена станом на 02 червня 2020 року заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Однак зазначену вище ухвалу відповідачем ПП «Незабудка» виконано не було, заперечень щодо розрахунку заборгованості по заробітній платі та компенсації за час затримки розрахунку по заробітній платі представником відповідача до суду подано не було, тому суд приймає до уваги розрахунок, поданий позивачем ОСОБА_1 ..
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України та КЗпП України.
Статтею 94 КЗпП України, встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 1 ст. 115 КЗпП України, встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Згідно із ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
На підставі ст. 15 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці, а згідно ст. 24 цього Закону своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.
За вимогами ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця.
В абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.
Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення заробітної плати, тому з відповідача, відповідно до вимогст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1469,69 грн.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 10, 21,24, 94, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 15, 21 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, ст.ст. 3, 12, 13, 76 - 81, 141, 200, 211, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Незабудка» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за час затримки розрахунку по заробітній платі задовольнити у повному обсязі.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя