У Х В А Л А

16 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 350/1785/17

провадження № 61-16423ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання заповітів недійсними, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними заповітів, визнання права власності на спадкове майно за законом,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили визнати недійсним заповіт від 14 травня 2015 року на підставі рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2015 року, яким ОСОБА_7 визнано недієздатним.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву про усунення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті його діда ОСОБА_7 .

У березні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , в якому просив визнати нікчемним заповіт, посвідчений 14 квітня 2015 року від імені ОСОБА_7 , визнати недійсними заповіти ОСОБА_7 від 02 лютого 2014 року та 12 лютого 2014 року, визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та земельної ділянки площею 0,2293 га, розташованих у АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У квітні 2019 року ОСОБА_1 заявив зустрічний позов до ОСОБА_4 , в якому просить усунути останнього від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 та відмовити в задоволенні його позову про визнання заповітів недійсними та визнання права власності на частку у спадковому майні за безпідставністю позовних вимог, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 , як і іншим дітям спадкодавця, було відомо про безпорадний стан батька та його потребу в сторонньому догляді. Однак, ОСОБА_4 жодної допомоги своєму батькові не надавав, не піклувався про нього та не здійснював за ним догляд, а лише після смерті став претендувати на спадкове майно.

У липні 2019 року ОСОБА_4 подав до суду позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому просив визнати за ним право власності на 1/4 частину спірного спадкового домоволодіння.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання заповітів недійсними задоволено частково. Встановлено, що заповіт, від імені ОСОБА_7 , посвідчений 14 квітня 2015 року державним нотаріусом Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори є нікчемним та ухвалено здійснити спадкування спадкового майна спадкодавця ОСОБА_7 за заповітом від 12 лютого 2014 року, посвідченим сільським головою Липовицької сільської ради. Позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_7 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/12 частину спадкового домоволодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 та належало його батькові ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на частину спадкового майна, яке належало його матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено, за їх безпідставністю. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 11/12 частин спадкового домоволодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 та належало ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання заповітів недійсними задоволено. Визнано недійсними заповіти, складені від імені ОСОБА_7 , посвідчені 02 лютого 2014 року та 12 лютого 2014 року сільським головою Липовицької сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_7 задоволити частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину домоволодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 та належало його батькові ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частин домоволодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 та належало ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслало на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року.

Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на пункти 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Крім того, касаційна скарга містить посилання на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права що підпадає під підставу касаційного оскарження, визначену пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України. Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Скаржником сплачений судовий збір у розмірі 12 547,87 грн та кошти зараховані до спеціалізованого фонду Державного бюджету України.

Повний текст оскаржуваної постанови складено 10 вересня 2021 року, касаційну скаргу подано 05 жовтня 2021 року, а отже строк на касаційне оскарження не пропущений.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рокитнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року.

Витребувати з Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області матеріали цивільної справи №350/1785/17 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання заповітів недійсними, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними заповітів, визнання права власності на спадкове майно за законом.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

О. С. Ткачук