Справа № 442/1111/21 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/3015/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2021 року у справі про виправлення описки у рішенні суду від 03.06.2021 у справі №442/1111/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

05.02.2021 позивач звернувся з позовом до суду до відповідача, в якому просив стягнути з останнього 8760 (вісім тисяч сімсот шістдесят) доларів США з конвертацією цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу, та пеню і 3% річних за користування чужими коштами в розмірі 12 558,12 (дванадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень дванадцять копійок) гривень.У обґрунтування позову вказував, на те що 30.06.2019 між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 позичає ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 8760 (вісім тисяч сімсот шістдесят) доларів США як позику, яку останній зобов`язувався повернути до 30.06.2020 у доларах США. Вказана домовленість підтверджена розпискою. Починаючи з 30.06.2020 по теперішній час, відповідач ОСОБА_1 вказані грошові кошти не повернув, чим порушив права позивача.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 червня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 8760 (вісім тисяч сімсот шістдесят) доларів США з конвертацією цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу, пеню і 3% річних за користування чужими коштами в розмірі 12 558,12 (дванадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень дванадцять копійок) гривень та 2486,20 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2021 року виправлено описку у рішенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.06.2021 у справі №442/1111/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, виклавши 2 абзац резолютивної частини рішення в такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 8760 (вісім тисяч сімсот шістдесят) доларів США з конвертацією цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу, пеню і 3% річних за користування чужими коштами в розмірі 12 558,12 (дванадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень дванадцять копійок) гривень та 2486,20 грн сплаченого судового збору.».

3 абзац з резолютивної частини рішення виключено.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2021 року оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що ухвалою суду фактично не виправлено описку, а змінено резолютивну частину рішення, щодо зміни рішення із заочного на таке, що винесено в присутності сторін, що не відповідає положенням чинного законодавства. Просить ухвалу суду скасувати.

ОСОБА_2 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Згідно ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судове рішення таким вимогам відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Таке роз`яснення міститься в п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Тобто, опискою є зроблена судом механічна помилка у визначенні об`єкта присудженого, сторони, адреси, строку виконання та інше, які мають істотний характер.

Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Як убачається з матеріалів справи відповідачем було подано відзив на позовну заяву, тому в розумінні п.3 ч.1 ст. 280 ЦПК дане рішення суду не може бути заочним.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу, а така у даній справі не була винесена.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки в резолютивній частині рішення було допущено описку, вказано: «Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики….» замість «Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики…». Також в абз. 3 резолютивної частині рішення описано порядок оскарження заочного рішення, що є помилковим, оскільки рішення суду не є заочним.

Зазначення в резолютивній частині рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 червня 2021 року у справі №442/1111/21 про загальний порядок оскарження, а також зміна найменування сторін є неточностями, які суд усунув оскаржуваною ухвалою про виправлення описки, оскільки такі описки не змінюють суть та зміст оскаржуваного рішення, тому розглядаючи питання про виправлення описки, суд першої інстанції правильно визначився з нормами процесуального права, які підлягають застосуванню.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність у виправленні описки в судовому рішенні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2021 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:14.12.2021.

Головуючий

Судді