ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року

м.Суми

Справа №583/3324/20

Номер провадження 22-ц/816/1132/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 червня 2021 року в складі судді Яценко Н.Г., ухвалене в м. Охтирка, повний текст якого складено 18 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ОСОБА_2 є його рідним братом та останнім часом між ними виникли неприязні стосунки, що характеризуються наявністю конфлікту та негативним ставленням до нього відповідача.

07 серпня 2020 року об 11:25 годині ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_3 приїхали до Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради на належному позивачу автомобілі марки «Chevrolet lacetti 1.8», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який припаркував навпроти Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 Охтирської міської ради Сумської області по вул. Перемоги, 2 в м. Охтирка Сумської області. Після цього до вказаного автомобіля цілеспрямовано підійшов відповідач з дерев`яною палицею, якою несподівано, на думку позивача з метою помсти, почав наносити удари по вікнам та корпусу автомобіля, при цьому він знаходився у салоні свого автомобіля. У відповідь на протиправні дії ОСОБА_2 позивач викликав поліцію, за результатами перевірки встановлено наявність умислу в діях відповідача ОСОБА_2 , що не мають ознак кримінального правопорушення.

Позивач вказував, що внаслідок умисного завдання його автомобілю шкоди, яка не є страховим випадком у розумінні положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ним за власний кошт були оплачені ремонтні роботи з рихтування, фарбування пошкоджених частин транспортного засобу та установки скла на суму 13650,00 грн, а також придбано необхідні для ремонту матеріали на загальну суму 4322,00 грн.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що в результаті протиправних дій відповідача він переніс моральні і психологічні переживання, страждання через порушення звичного способу життя, а також у зв`язку з неочікуваним та несподіваним пошкодженням його транспортного засобу, яке відбулося у нього на очах та у його присутності, він пережив стрес, який викликав відчуття постійного морального дискомфорту, при цьому певний час він не мав можливості користуватися транспортним засобом.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач ОСОБА_1 просив стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_2 в рахунок відшкодування майнової шкоди за умисне пошкодження транспортного засобу марки «Chevrolet lacetti 1.8», легковий універсал, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску в розмірі 17972,00 грн та 15000,00 грн моральної шкоди.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17872 грн майнової шкоди та 1000 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4515 грн 43 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить змінити рішення суду в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення майнової та моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги позивач ОСОБА_1 не погоджується з розміром стягнутої суми майнової шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу та вважає, що позивачу повинна бути відшкодована повна сума майнової шкоди, яка заявлена ним в позові. Крім того вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги праймер, вартістю 100 грн, не врахував його в суму завданої майнової шкоди в розмірі 17972,00 грн та не вірно визначив розмір майнової шкоди, стягнувши 17872,00 грн. (17972,00 грн -100 грн).

Також зазначає, що місцевий суд визначив суму компенсаційної виплати за моральну (немайнову) шкоду у занадто заниженому (зменшеному) розмірі.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2021 року: 2270 * 100 = 227000 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Chevrolet lacetti 1.8», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 від 20 жовтня 2006 року (а.с. 10).

Згідно талону-повідомлення єдиного обліку № 6613 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що 10 серпня 2020 року в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області за № 6613 зареєстровано заяву (повідомлення) від 07 серпня 2020 року 11:25 год ОСОБА_3 зі служби 102 про те, що 07 серпня 2020 об 11:25 за адресою: м. Охтирка, вул. Перемоги, біля школи № 1, 5-10 хвилин тому брат чоловіка ОСОБА_2 палицею пошкодив автомобіль «Шевроле лачетті» сріблястого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Розбив усі вікна, корпус автомобіля та наявні інші пошкодження (а.с. 12).

В судовому засіданні суду першої інстанції місцевим судом було досліджено справу за адміністративним матеріалом № 583/3039/20 (3/583/1073/20) відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП, зокрема, протокол огляду місця події від 07 серпня 2020 року, за наслідками проведеного старшим слідчим СВ Охтирського ВП Стасем С.М. огляду місця події у присутності понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_4 та власника автомобіля ОСОБА_1 , яким зафіксовано, що на узбіччі автодороги по вул. Перемоги, 1, навпроти соціального захисту населення знаходиться автомобіль Chevrolet lacetti 1.8, 2006 року випуску, сірий, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , легковий універсал, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований за власником ОСОБА_1 . На момент огляду автомобіль відчинений власником, слідів злому не має, має наступні пошкодження: пошкодження скла лівої пасажирської дверцяти та лівого заднього скла: стекла розбиті, осип розбитого скла у салоні автомобіля та з лівого боку автомобіля на асфальті; пошкодження верхньої третини водійської дверцяти у вигляді двох подертостей лакофарбового покриття та вдавлення металу, перша розміром 25 х 0,5 см, друга 22,5 х 4,5 см; на лівій верхній частині автомобіля біля водійської дверцяти мається дві вм`ятини металу; на даху автомобіля у передній частині вм`ятина з потертістю лакофарбового покриття розміром 43 х 1 см; на капоті та лівій фарі маються подряпини, на капоті 21 х 3,6 см, на лівій фарі 19 х 5,8 см. В ході огляду нічого не вилучалося, автомобіль залишено власнику на відповідальне зберігання, про що також підтверджено допитаним у судовому засіданні суду першої інстанції у якості свідка слідчим СВ Охтирського РВП ОСОБА_5 (матеріали адміністративної справи а.с. 8-9).

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2020 року по справі № 583/3039/20, провадження № 3/583/1073/20, яка набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу зазначеного адміністратиного правопорушення. При цьому з мотивувальної частини постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що дійсно розбив вікна в автомобілі свого брата ОСОБА_1 , у зв`язку з виниклими між ними останнім часом неприязними відносинами (матеріали адміністративної справи а.с. 17).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з пошкодженням відповідачем ОСОБА_2 транспортного засобу позивача ОСОБА_1 , підлягає відшкодуванню завдана відповідачем майнова шкода в розмірі 17872 грн на користь позивача.

Крім того, суд першої інстанції, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також належним чином врахувавши обставини справи та перевіривши їх докази у взаємозв`язку та сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1000 грн, що відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу того, що суд першої інстанції не прийняв до уваги праймер, вартістю 100 грн, не врахував його в суму завданої майнової шкоди в розмірі 17972,00 грн та не вірно визначив розмір майнової шкоди, стягнувши 17872,00 грн. (17972,00 грн -100 грн), не заслуговують на увагу, оскільки місцевим судом було вірно зазначено, що позивач не довів, що це за матеріал та для чого саме він призначається, а тому колегія суддів погоджується з рішення суду першої інстанції в частині розміру відшкодування майнової шкоди, яке підлягає залишенню без змін.

Щодо розміру моральної шкоди колегія суддів зазначає слідуюче.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Приписами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язкуз каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`від 31.03.1995 № 4 зазначенго, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При цьому, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди в сумі 1000 грн відповідає засадам виваженості, розумності та справедливості, а також обставинам справи та наслідкам, що наступили для позивача, а тому підстав для його збільшення з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, а тому і в цій частині рішення суду підлягає залишенню без змін. Заподіяння позивачу моральної шкоди в більшому розмірі останнім належними доказами не доведено.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Серявін та інші проти України вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України ).

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення в з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, пов`язаних з оплатою послуг адвоката Цуркана В.І. задоволенню не підлягає, оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук