Справа № 591/8858/21
Провадження № 2-о/591/290/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Клименко А.Я.

з участю секретаря - Устименко М.В.

з участю заявника - ОСОБА_1

з часті представника заявника адвоката - Шаповал О.О.

з участю заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2

про видачу обмежувального припису -

встановив :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою і остаточно уточнивши свої вимоги просить видати стосовно ОСОБА_2 обмежувальний припис, яким заборонити визначити наступні тимчасові обмеження його прав: 1) заборонити ОСОБА_2 наближатись до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , фізично контактувати з ними; 2) адресувати смс-повідомлення в вайбері та на інших месенджерах тільки ОСОБА_1 ; 3)в телефонних розмовах з сином - ОСОБА_3 , не налаштовувати його проти матері ОСОБА_1 , не принижувати її та не зводити на неї наклеп. Заяву мотивує тим, що вона та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28.05.2021 року у справі № 591/2413/21 шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 чинить всілякі перешкоди у спілкуванні дитини з матір`ю, а також вдається до психологічного та фізичного насильства. Так, 02.12.2021 року близько 12-00 години поруч з під`їздом № 3 будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 у присутності їх спільного малолітнього сина ОСОБА_3 здійснив напад на ОСОБА_1 , завдавши їй удари рукою по голові. У зв`язку з цією подією, нею був здійснений виклик патрульної поліції на чергову лінію 102. Зазначає, що такі дії ОСОБА_2 щодо неї вчиняє вже не вперше. Їх син став свідком такої поведінки батька, а також оскільки в його присутності батько не тільки принижував матір, а ще і намагався налаштувати сина проти неї (говорив, що він не потрібен мамі, що мама його покинула), було прийнято рішення звернутись до дитячого психолога, адже після конфлікту з батьком син став весь час боятись, що мама залишить його, почав погано спати, проситись до неї в ліжко, весь час боїться випустити маму з поля зору, після телефонних розмов з батьком просить маму не віддавати його, бо він боїться тата. Згідно з наданим висновком психолога, син ОСОБА_4 отримав психологічну травму, та в подальшому рекомендовано пройти психокоригуючі заняття з дитячим психологом. Крім того зазначає, що, ОСОБА_2 в присутності сина, неодноразово зводив на ОСОБА_1 наклеп, що, працюючи за кордоном, вона веде аморальний спосіб життя та обрала для себе непристойний вид заробітку. У зв`язку з вказаним, вважає, що вона є особою, яка зазнала фізичного та психологічного насильства з боку ОСОБА_2 , а їх спільний син зазнав з боку нього психологічного насильства. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення насильства щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вважає, що необхідно застосувати до ОСОБА_2 обмежувальний припис.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10.12.2021 року відкрито провадження по справі, призначено судовий розгляд справи на 13.12.2021 року.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 , її представник адвокат Шаповал О.О. заяву підтримали у повному обсязі.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву визнав частково, не заперечує проти встановлення обмежень, а саме: 1) заборонити ОСОБА_2 наближатись до ОСОБА_1 ; 2) адресувати смс-повідомлення в вайбері та на інших месенджерах тільки ОСОБА_1 ; 3)в телефонних розмовах з сином - ОСОБА_3 , не налаштовувати його проти матері ОСОБА_1 , не принижувати її та не зводити на неї наклеп, але він не згоден з обмеженнями стосовно заборони наближатись йому до сина ОСОБА_3 , фізично контактувати з ним. Він хоче приймати участь у вихованні свого сина. Просить суд зобов`язати його колишню дружину укласти з ним угоду про врегулювання відносин по участі у вихованні їх спільного сина.

Суд, вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали даної справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28.05.2021 у справі № 591/2413/21 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , рішення набрало законної сили 30.06.2021 року.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач.

З пояснень наданих сторонами, встановлено, що відповідач чинить стосовно позивачки фізичне і психологічне насилля, а стосовно сина психологічне насилля.

Так, 02.12.2021 року близько 12-00 години поруч з під`їздом № 3 будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 у присутності малолітнього сина ОСОБА_3 здійснив напад на ОСОБА_1 , завдавши їй удари рукою по голові. У зв`язку з цією подією, ОСОБА_1 було здійснений виклик патрульної поліції на чергову лінію 102 (а.с.8).

02.12.2021 року було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 серія АА №105946 строком на 5 діб (вчинення домашнього насильства) (а.с.5).

Крім цього, відповідно до ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.12.2021 року по справі №592/15475/21 зобов`язано слідчого чи іншу особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення Сумського РУП ГУНП в Сумській області внести відомості до ЄРДР на підставі зави ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення від 02.12.2021 року (а.с.11-12).

Згідно довідки про обстеження психоемоційного стану ОСОБА_3 від 07.12.2021 року наданої практичним психологом ОСОБА_5 , узагальнюючи результати взаємодії з ОСОБА_3 можна зробити висновок, що сьогодні у нього спостерігається підвищений ступінь тривоги, страх втратити маму, стосунки, які склалися між дорослими, вплинули на психологічний стан ОСОБА_6 хронічно перебуває у стресовому стані, що може в подальшому вплинути на його фізичне та психологічне здоров`я (а.с.38-43).

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У відповідності до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 та їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає, що останні потребують захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому приходить до висновку про обґрунтованість заяви про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 82, 263-265, 273, 293, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про видачу обмежувального припису задоволити повністю.

Видати стосовно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 :

1) наближатись до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , фізично контактувати з ними;

2) адресувати смс-повідомлення в вайбері та на інших месенджерах тільки ОСОБА_1 ;

3) в телефонних розмовах з сином - ОСОБА_3 , не налаштовувати його проти матері ОСОБА_1 , не принижувати її та не зводити на неї наклеп.

Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести за рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО