Номер справи 623/3710/20
Номер провадження 2/623/106/2021
РІШЕННЯ

іменем України

25 лютого 2021 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області в складі

головуючого судді Одарюка М.П.,

за участю секретаря Костенко В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Ізюм цивільну справу № 623/3710/20 за позовом ОСОБА_1 до Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області та житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 02 вересня 2014 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно, яке їй буде належати на день смерті заповіла позивачці. Позивачка своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та 18 серпня 2016 року Ізюмською державною нотаріальною конторою їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. В видачі свідоцтва про право власності за заповітом на вказаний вище будинок відмовлено, оскільки у позивачки відсутній оригінал правовстановлюючих документів на цей будинок.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши наявні в матеріалах докази, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Червонооскільською сільською радою Ізюмського району Харківської області 12 січня 2016 року (а.с.13).

Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме будинок АДРЕСА_1 .

Вказаний будинок належить померлій, що підтверджується записами в по господарський книзі № 4, особовий рахунок № НОМЕР_2 ( а.с.19).

Із довідки, наданої Виконавчим комітетом Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області № 02-02-13/510 від 20.07.2020 вбачається, що ОСОБА_2 дійсно була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 1976 року та по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , осіб зареєстрованих разом з нею за вказаною адресою не має ( а.с.20).

02 вересня 2014 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті, та нащо вона за законом буде мати право заповіла ОСОБА_3 ( а.с.14).

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулась Ізюмської державної нотаріальної контори.

10.08.2020 року державним нотаріусом було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий у зв`язку із відсутністю документа, що підтверджує право власності на майно померлої.

Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися д осуду з правилами позовного провадження.

У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № XXX/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з нормою статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 Цивільного кодексу України (статті 1218, 1231 Цивільного кодексу України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 Цивільного кодексу України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. (ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України)

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 Цивільного кодексу України.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 Цивільного кодексу України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 Цивільного кодексу України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 Цивільного кодексу України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. (Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у Постанові від 08.04.2015 року у Справі № 6-33цс15)

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, керуючись положеннями діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору позивач як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_1 має право на отримання у спадщину спірного майна, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 - оскільки спірне нерухоме майно є спадковою масою спадкодавця ОСОБА_2 , яке на момент смерті належало їй на праві власності.

Таким чином, встановивши факт належності спадкодавцю на праві власності вказаного вище житлового будинку, ураховуючи відсутність інших спадкоємців за заповітом після смерті ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 1216, 1218, 1219, 1231, 1220, 1223, 1268, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73,9 кв.м., втому числі житловою- 34,5 кв.м., господарські будівлі і споруди: убиральня « Б» -1,1 кв.м., літній душ « В « - 1,3 кв.м.,навіс « Г» -8,7 кв.м., навіс « Д» -107, кв.м., погріб « Е» -6,4 кв.м., навіс «Ж» -12,0 кв.м.сарай « З» -11,1 кв.м., сарай « И» -18,2 кв.м, навіс «К»-2,5 кв.м., літня кухня « Л»-32,3 кв.м., сарай «М»-8,8 кв.м., паркан № 1, ворота з хвірткою № 2, колодязь № 3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк