Справа № 161/4180/21 Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В.
Провадження № 22-ц/802/1325/21 Категорія: 53 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання Ганжа М.І.,

з участю представника позивача Сівак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

04 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 02 вересня 2020 року на бул. Дружби народів, 8а у м. Луцьк з вини третьої особи ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Volkswagen Golf державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та Mitsubishi Lance державний номерний знак НОМЕР_2 під його керуванням.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта».

Відповідачем було здійснено страхове відшкодування на загальну суму 16 039,96 грн..

На відновлювальний ремонт ним фактично сплачено 57955,01 грн..

З урахуванням виплаченого відповідачем страхового відшкодування (16039,96 грн.) та франшизи (2500 грн.) йому недоплачено 39415,05 грн., які просив стягнути з відповідача.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2021 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Відповідач і третя особа відзив на апеляційну скаргу не подавали.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, третя особа ОСОБА_2 подала письмове клопотання, у якому, зазначивши про причини неявки, просить розглядати справу за її відсутності.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з таких підстав.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не надав доказів здійснення відповідачем розрахунку суми страхового відшкодування з використанням невірних коефіцієнтів фізичного зносу автомобіля.

Проте, до таких висновків суд дійшов передчасно, неповно дослідивши подані сторонами докази.

Відповідно до вимог ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 28 цього Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Статтею 29 Закону визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Судом встановлено, що 02 вересня 2020 року у м. Луцьк на бул. Дружби Народів, 8а з вини третьої особи ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Volkswagen Golf державний номерний знак НОМЕР_1 під її керуванням та Mitsubishi Lance державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача, у результаті якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль (а.с.4).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта».

Відповідачем було здійснено страхове відшкодування на загальну суму 16040 грн. (а.с.14).

Із рахунку-фактури №105 від 30.10.2020, акту прийому-передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля від 30.10.2020 та квитанції до прибуткового касового ордера вбачається, що за відновлювальний ремонт автомобіля позивачем фактично сплачено 57955,01 грн. (а.с.5-7).

Із розрахунку страхового відшкодування, здійсненого відповідачем, вбачається, що ним визначено знос транспортного засобу на день страхового випадку 63% (а.с.12) і цей показник позивачем не оспорено.

Разом із тим, відповідачем не оспорено та не спростовано, що розмір відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля становить іншу суму, а не 57955,01 грн., яку він фактично сплатив.

Виходячи із цього розміру, з урахуванням визначеного відповідачем зносу транспортного засобу на день страхового випадку 63% (що у даному випадку становить 36511,66 грн.), а також франшизи 2500 грн., він мав виплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 18943,35 грн. /57955,01 36511,66 2500/, а фактично двома платежами виплатив страхове відшкодування на загальну суму 16040 грн. /9910,90 + 6129,10/ (а.с.14).

Таким чином, недоплачено відповідачем страхове відшкодування у розмірі 2903,35 грн. (18943,35 16040), яке і підлягає стягненню на користь позивача з урахуванням вимог ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції про відмову в позові зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 7,4% та відповідно 67,19 грн. за подання позовної заяви і 100,79 грн. за подання апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 2903 (дві тисячі дев`ятсот три) грн. 35 коп. страхового відшкодування та 167 (сто шістдесят сім) грн. 98 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя

Судді