Провадження № 2/752/8179/21
У Х В А Л А

14 вересня 2021 року суддя Голосіївський районний суд м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши клопотання відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розгляд у загальному позовному провадженні справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_6 , Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться вищевказана цивільна справа.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.10.2020 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_6 , Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право кристування житловим приміщенням, задовольнити частково. Визнано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі за адресою - АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації. У задоволенні інших вимог позову - відмовлено.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.07.2021 року заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.10.2020 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

04.08.2021 року до суду надійшов відзив на позову заяву відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у якому міститься клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за правилами позовного провадження, мотивуючи його надзвичайною важливістю для відповідачів.

Частиною 2 ст. 19 та п.4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Згідно ч.ч. 4-6 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Отже, виходячи з вищенаведеного, спрощене позовне провадження - це передбачена процесуальним законом процедура розгляду цивільних справ, яка може мати місце лише у визначених законом випадках: 1) чи на підставі письмового клопотання позивача та у відсутності заперечень щодо цього у відповідача, 2) чи за ініціативою суду, без виклику сторін, третіх осіб та інших представників з ухваленням рішення на основі поданих сторонами доказів та їх аналізу і оцінки судом.

Завданням спрощеного позовного провадження є оперативний розгляд цивільних справ. Для такого провадження характерним є не змагальність сторін безпосередньо в судовому засіданні, а змагальність поданих до суду доказів з роз`ясненням їх доказової суті по відношенню до певних фактів чи обставин.

Враховуючи обставини справи та характер спірних правовідносин вбачається, що заявлені позовні вимоги стосуються вимог, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначаючи про необхідність розгляду справи у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, відповідачі у клопотанні не зазначили, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне відмовити відповідачам у задоволенні клопотання про здійснення розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 274, 277 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні клопотання відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розгляд у загальному позовному провадженні справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_6 , Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.В.Слободянюк