Дата документу 07.09.2021 Справа № 554/4459/21
Провадження №2/554/2096/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 р. м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Тімофєєвої Я.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

13.05.2021 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25.11.2020 р. з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, також на підставі судового наказу , виданого Октябрським районним судом м. Полтави від 29.03.2021 з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 , в розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, таким чином позивач на утримання двох дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 сплачує аліменти у розмірі Ѕ частини всіх видів його заробітку.

Позивач стверджує, що на даний час його матеріальний стан значно погіршився, оскільки його заробітна плата з урахування вирахування податків, зборів на аліментів становить в середньому 7 000 грн., що є не достатнім для забезпечення його життя і підтримки здоров`я. Також позивач в позовній заяві вказує, що отримує пенсію по інвалідності у розмірі 3 165,24 грн., з якої також відбувається утримання аліментів, тож позивачу залишається з пенсії 1 582 грн. Позивач зазначає, що є особою з інвалідністю 3 групи за загальним захворюванням опорно-рухового апарату, відповідно до довідки МСЕК йому протипоказана робота, пов`язана з тривалою ходою, у березні 2020 р. позивач переніс операцію та продовжує лікування, витрачає багато коштів на лікування та реабілітацію, постійно приймає ліки, які значно подорожчали, як подорожчали комунальні послуги, продукти харчування тощо. Позивач потребує санітарного лікування, яке не може собі дозволити через недостатність коштів.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляди справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову заперечує. 16.06.2021 надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з позовними вимогами позивача та прохає відмовити в його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 16.04.2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 01.06.2014 року і до досягнення донькою повноліття, та на утримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.06.2014 року і до досягнення донькою 23 років.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25.11.2020 р. змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16.04.2014 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки

ОСОБА_5 аліменти з 1/6 частини заробітку (доходу) на ј частини заробітку (доходу).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18.03.2021 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25.11.2020 року залишено без змін.

На підставі судового наказу виданого Октябрським районним судом м. Полтави від 29.03.2021 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 22 березня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки про доходи, виданої ТОВ «ФК «Ворскла», позивач працює в товаристві, займає посаду тренера з футболу та його дохід з 22.07.2019 по 11.05.2021 склав 69 868 грн.

Згідно довідки Полтавського об`єднаного управління ПФУ в Полтавській області, позивач отримав пенсію по інвалідності за період з 01.11.2020 р. по 30.04.2021 р. у сумі 12 595 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України).

У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістюм іж батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Суд при розгляді вимог позивача про зменшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду (рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25.11.2020 р.) про зміну розміру аліментів, матеріальне становище платника аліментів не погіршилося, у 2020 р. матеріальний стан позивача, що складається із заробітної плати та пенсії становив близько 16 000 грн. на місяць, а на момент звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, матеріальний стан позивача, що складається із заробітної плати та пенсії становить більше 20 000 грн. на місяць. Обставини на які посилається позивач при ухваленні Октябрського районного суду м. Полтави від 25.11.2020 р. вже існували, а тому не можуть свідчити про зміну його майнового стану та сімейного стану чи стану здоров`я.

Отже, позивачем в порушення вимог припису статті 192 СК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення майнового стану чи стану здоров`я, які б стали правовою підставою для зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні даного спору суд приймає до уваги ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89, якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також, згідно із ч. 8ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.5-6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із нормою ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Позивач посилається на те, що в нього погіршилося матеріальне становище, однак він не надав до суду жодних належних доказів погіршення його матеріального стану. Суд вважає, що сам по собі факт наявності аліментних зобов`язань у позивача на двох дітей не може розглядатися як підстава для зменшення розмірів аліментів.

Позивач працює у ТОВ «ФК «Ворскла», має стабільний дохід, окрім того отримує пенсію по інвалідності.

Розмір аліментів, який визначений судовими рішеннями на утримання доньок позивача, не є надмірним, тому правові підстави для задоволення позову відсутні, у зв`язку з їх недоведеністю, в зв`язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Сторони по справі:

Позивач- ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 . РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та оголошено 10.09.2021.

Суддя М.О. Материнко