Справа № 639/492/17
Провадження № 6/639/158/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Усиченко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прем`єра»про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 639/492/17 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прем`єра»із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 639/492/17 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог представник заявника посилається на те, що Жовтневий районний суд м. Харкова 11 вересня 2017 року ухвалив рішення у справі № 639/492/17 про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» за кредитним договором № від 23.08.2013.

27 грудня 2017 року Холодногірсько-Новобаварським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), на підставі виконавчого листа № 639/492/17 виданого Жовтневим районним судом м. Харкова, було відкрито виконавче провадження №55442528.

Станом на момент звернення заявника до суду, виконавче провадження відкрито, рішення суду не виконано.

30 серпня 2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу №30082019п, відповідно до якого відбулося переуступлення права вимоги за рядом кредитних договорів.

30 серпня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Факторингова компанія «Прем`єра» був укладений договір факторингу №30082019ДФП, згідно якого відбулося переуступлення права вимоги за рядом кредитних договорів.

Отже, ТОВ «ФК «Прем`єра» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 23 серпня 2013 року.

Вказані обставини і вимусили заявника звернутися до суду з зазначеною заявою.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду заяви повідомлялись, що відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду даної заяви. Від представника заявника в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що 23 серпня 2013 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № , відповідно до умов якого банк для придбання послуг продавців надає позичальнику споживчий кредит у загальній сумі 22 786, 00 грн. у відповідності до умов договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є його невід`ємною частиною, а також виконувати інші умови Договору. (а.с. 4-6)

Свої зобов`язання за кредитним договором АТ «ОТП Банк» виконало, надавши ОСОБА_1 грошові кошти на споживчі цілі 18 000, 00 грн., на придбання товару у продавця 4 536, 00 грн. і 250, 00 грн., встановивши розмір процентної ставки - 0, 01% річних.

22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, згідно з яким ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання та право вимоги до боржника за кредитним договором № від 23.08.2013 року. (а.с. 17-20)

Оскільки взятих на себе зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 не виконала, станом на 24.11.2016 виникла заборгованість у розмірі 23 307, 90 грн., яка складається із заборгованості по сплаті кредиту 18 863, 04 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 1, 56 грн., суми комісії 4 443, 00 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 вересня 2017 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (ідентифікаційний код 36789421, р/р НОМЕР_2 у регіональному відділенні АТ «ОТП Банк», МФО 300528) заборгованість за кредитним договором № від 23.08.2013 у розмірі 23 307 грн. 90 коп., а також судові витрати в сумі 1600 грн., а всього - 24 907 ( двадцять чотири тисячі дев`ятсот сім) грн. 90 коп. (а.с. 49-51)

14 листопада 2017 року представником позивача було отримано виконавчі листи по вищезазначеній цивільній справі. (а.с. 60)

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Мінькової В.В. від 27 грудня 2017 року про відкриття виконавчого провадження, відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за виконавчим листом №635/492/17, виданим на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 вересня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторінг Україна» суми заборгованості за кредитним договором № від 23.08.2013 у розмірі 24 907, 90 гривень, з яких: 23 307, 90 гривень заборгованість за кредитним договором, 1 600, 00 гривень судові витрати.

30 серпня 2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу №30082019п, відповідно до якого відбулося переуступлення права вимоги за рядом кредитних договорів. (а.с. 67-69)

На підставі вказаного договору факторингу №30082019п від 30.08.2019, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, згідно якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» прийняло реєстр боржників у кількості 9 196, кредитні договори у кількості 10 185, із загальною сумою заборгованості на дату підписання договору 138 912 476, 12 гривень, та із вартістю відступлення прав вимоги за кредитними договорами у розмірі 3 792 130, 60 гривень. (а.с. 76)

Серед інших кредитних договорів є договір ОСОБА_1 № від 23.08.2013 на суму 16 652, 53 гривень (загальна сума основного боргу та загальна сума процентів складають 17 096, 97 гривень), що підтверджується витягом з реєстру боржників до Додатку 1 до Договору факторингу № 30082019п від 30.08.2019. (а.с. 78)

30 серпня 2019 року між ТОВ «Фінансовакомпанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Факторингова компанія «Прем`єра» був укладений договір факторингу №30082019ДФП, згідно якого відбулося переуступлення права вимоги за рядом кредитних договорів. (а.с. 70-73)

Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № від 23.08.2013, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 на суму 16 652, 53 гривень (загальна сума основного боргу та загальна сума процентів складають 17 096, 97 гривень), що підтверджується актом приймання-передачі Реєстру Боржників та витягом з реєстру боржників до Додатку 1 до Договору факторингу № 30082019ДФП від 30.08.2019. (а.с. 77, 79)

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір факторингу №30082019ДФП від 30 серпня 2019 року підписаний сторонами і скріплений печатками. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо розірвання або визнання недійсним вказаного договору. Судом встановлено, що Новим кредитором ТОВ «Факторингова компанія «Прем`єра» здійснена повна оплата ціни права вимоги у розмірі 3 875 658, 08 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №13 від 02 вересня 2019 року.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається із положень ст. ст. 512, 514 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до вимог ч. 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям право попередника після ухвалення, щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті, яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка норм цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження 61-39193св18).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглядаючи відповідну заяву про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступниками суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема, договорів, інших правочинів тощо, в тому числі, на предмет їх нікчемності. Зазначена позиція викладена Верховним Судом в постанові від 15січня 2020 року по справі № 904/11903/16.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, судом було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прем`єра» дійсно є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яке в свою чергу є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», за кредитним договором № від 23.08.2013, укладеним між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_1 .

Згідно зі ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відтак, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прем`єра» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 639/492/17 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55, 442 ЦПК України, ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прем`єра» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 639/492/17 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 639/492/17 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (ідентифікаційний код 36789421, р/р НОМЕР_2 у регіональному відділенні АТ «ОТП Банк», МФО 300528) заборгованість за кредитним договором № від 23.08.2013 у розмірі 23 307 грн. 90 коп., а також судові витрати в сумі 1600 грн., а всього - 24 907 ( двадцять чотири тисячі дев`ятсот сім) грн. 90 коп., вказавши в якості стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прем`єра» (вул. Предславинська , б. 28, кім. 702, м. Київ, 03150, Код , IBAN: НОМЕР_3 в АТ «УкрСиббанк»).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 21.12.2021.

Суддя В.В. Труханович