Провадження № 2/263/1576/2021
Справа № 263/4233/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року Жовтневий районний м. Маріуполя Донецької області суд у складі головуючого судді Васильченко О.Г., при секретарі Федоренко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Зазначила, що вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . З 10 листопада 2001 року їй належить квартира за зазначеною вище адресою на підставі біржового контракту№11643, який зареєстрований в реєстрі за № 35990 від 12.11.2001 р., що підтверджується реєстраційним посвідченням БТІ та біржовим контрактом. Окрім неї у квартирі зареєстровані її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та онука - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У червні 2015 р. відповідач разом зі своєю донькою виїхали за межі країни і по теперішній час зареєстровані за російським законодавством та фактично проживають у квартирі, що знаходиться у їх власності за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортами, довідкою із ТОВ «Аврора» №546, свідоцтвом про реєстрацію права власності договору купівлі-продажу квартири від 23.06.2015 р. Тобто малолітня дитина забезпечена житловою площею. Довідкою про навчання дитини від 02.04.2021 р. у м. Краснодар. Згідно Акту КСН «Староміський» від 01 квітня 2021 року за адресою АДРЕСА_1 фактично проживає лише вона. Також вказала, що через кількість зареєстрованих осіб їй відмовляють у наданні субсидії, у зв`язку із чим вона вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, хоча вона є пенсіонером за віком. У зв`язку із тим, що відповідачка разом із дитиною фактично проживає у Російській Федерації, вона не має можливості приїхати та знятися з реєстрації разом з донькою в добровільному порядку, тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності і відсутності позивача, позовні вимоги підтримала.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також надав висновок, згідно якого вважають недоцільним визнання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житлом.

Від відповідача на адресу суду надійшла нотаріально завірена заява в якій остання вказує, що їй відомо про слухання даної справи, де вона є відповідачем. Діючи в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 заявляє, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Також в заяві зазначила, що вона та дочка зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , вказана квартира належить їй на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію права №АА381634 від 13.07.2015 року. Неповнолітня дитина забезпечена житловою площею. Підтверджує, що у квартирі АДРЕСА_3 не мешкає з 2015 року.

Дослідивши надані по справі докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Суду представлено реєстраційне посвідчення за реєстровим №35990 від 12.01.2001 року згідно якого квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 на підставі біржового контракту №11643 від 10.11.2001 року.

Згідно акту КСН «Староміський» від 01 квітня 2021 року за адресою АДРЕСА_1 фактично проживає лише позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає, що та обставина, що відповідач та її неповнолітня дитина залишаються зареєстрованими у спірній квартирі, не оплачують комунальні послуги, порушує права позивача, оскільки перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , тим більше, що у відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Керуючись ст.ст. 80,81, 263,264,265ЦПК України, ст.ст. 391,405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Васильченко О.Г.