Справа № 737/527/21
Проваждення № 2/737/253/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С. О.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження справу № 737/527/21
за позовомОСОБА_1
доОлишівської селищної ради
третя особаприватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Тетяна Володимирівна
провстановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини
учасники справи та представники:
позивач ОСОБА_1

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала сама. За життя ОСОБА_2 заповіту не склала. Інших спадкоємців, окрім позивача, ОСОБА_2 не мала. Після смерті тітки відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку розташовану на території Смолянської сільської ради площею 3,36 га. Своєчасно позивач не звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини після померлої тітки, оскільки вважав, що лише наявність в нього державного акту на право власності на земельну ділянку дозволяє йому користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Крім того, при зверненні до нотаріуса було виявлено, що свідоцтво про народження ОСОБА_2 було втрачене. Інші документи, які підтверджують родинні відносини позивача зі спадкодавцем відсутні. У зв`язку з чим для прийняття ним спадщини після померлої тітки необхідно встановити факт родинних відносин позивача з тіткою, який має юридичне значення, оскільки безпосередньо впливає на права позивача як спадкоємця за законом після померлої тітки ОСОБА_2 .

Просить суд встановити факт родинних відносин між ним та його померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 тіткою ОСОБА_2 та визначити йому додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після неї.

Позовна заява надійшла до суду 27.07.2021.

Ухвалою суду від 28.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 27.08.2021 року.

Відповідач Олишівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Олишівської селищної ради.

Третя особа приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Т.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив позовну заяву задовольнити з підстав викладених в ній.

Заслухавши позивача дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 11).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право власності на земельну ділянку, що розташована на території Смолянської сільської ради, площею 3,36 га, на яку на ім`я ОСОБА_2 було видано державний акт на право на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №262313 (а.с.14).

Згідно довідки Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 258 від 20.05.2019 року ОСОБА_2 на день своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 сама (а.с. 12).

Згідно з інформаційними довідками із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та (заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не заводилась (а.с.35-36).

Позивач стверджує, що нотаріусом було відмовлено йому в задоволенні заяви про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини між позивачем та померлою ОСОБА_2 .

Розбіжності в деяких актових записах унеможливлюють підтвердження родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як тітки та племінника. У свідоцтві про народження позивача, яке було заповнено на російській мові прізвище, ім`я та по батькові батька вказано « ОСОБА_3 », натомість у свідоцтві про народження батька позивача його прізвище, ім`я та по батькові значиться як « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про його смерть прізвище, ім`я, по батькові на українській мові зазначені як « ОСОБА_4 ». У свідоцтві про смерть тітки по батькові значиться як « ОСОБА_5 », в той же час у свідоцтві про одруження вказано « ОСОБА_6 ».

Надані суду докази є достовірними та ніким не заперечуються.

Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину.

Справи про спадкування суди розглядають за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі наявності спору, розглядається за правилами позовного провадження. Отже, звернення позивача до суду з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку позовного провадження, відповідає вимогам законодавства.

З досліджених судом доказів вбачається, що 02.02.1960 року ОСОБА_6 уклала шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.10). Згідно вказаного свідоцтва про одруження по батькові ОСОБА_7 значиться як « ОСОБА_8 ». В свідоцтві про її смерть по батькові зазначено « ОСОБА_5 » (а.с.11). Відповідно до сідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 його батьком значиться « ОСОБА_3 », в свідоцтві про народження батька його по батькові вказано « ОСОБА_9 », в той же час в свідоцтві про смерть прізвище, ім`я, по батькові зазначено як « ОСОБА_10 ».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що з народження проживає в с. Смолянка, Куликівського району. Її сусідкою була померла ОСОБА_2 , яку вона добре знає з народження. Вона особисто знає рідного брата ОСОБА_2 ОСОБА_10 . Те що ОСОБА_10 та ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою вона дізналася від них самих та від мешканців села. Вона знає позивача як сина ОСОБА_10 та рідного племінника ОСОБА_2 ..

Згідно довідки Державного архіву Чернігівської області № Т-1905 від 29.09.2020 року, архів не має можливості надати відомості про народження в 1931 році ОСОБА_2 , оскільки книги реєстрації актових записів про народження по с. Смолянка, Куликівського району, Чернігівскої області за 1931 рік на зберігання до архіву не надходили. (а.с. 15)

Суд вважає, що невідповідність написання по батькові померлої ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_10 , виникли через невірний переклад з російської мови на українську мову. Внести виправлення в дані документи на даний час неможливо.

Встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, так як безпосередньо впливає на можливість реалізувати позивачем свої спадкові права, і встановити даний факт іншим шляхом неможливо.

Отже, дослідивши надані докази, суд вважає встановленим факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною тіткою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Що стосується вимог позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини суд зауважує наступне.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Разом з тим, вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 відповідно до якої, причини пропуску строку на прийняття спадщини повинні визначатися судом в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Позивач є спадкоємцем майна покійної ОСОБА_2 за законом, разом зі спадкодавцем не проживав. Куликівською селищною радою позов визнано в повному обсязі. Факт пропуску строку для прийняття спадщини, на переконання суду, не є підставою для усунення позивача від спадкування. Надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини не порушить права інших осіб.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та є підставою для задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, вважає за необхідне визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

1. Позовну заяву задовольнити повністю.

2. Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Смолянка, Куликівського району, Чернігівської області є рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

3. Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) додатковий строк три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

8. Повний текст рішення складений 27 серпня 2021 року.

Суддя А.А. Кореньков