Справа № 222/109/21
Провадження № 6/222/7/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звернувся до суду із даною заявою, вказуючи, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 14.05.2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/07-196/154901 від 18.01.2008 року у розмірі 207892,97 грн., а також 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 28.11.2019 року замінено сторону стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у цивільній справі № 2-861/10 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/07-196/154901 від 18.01.2008 року. Після набуття статусу стягувача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звернулось з інформаційним запитом до Нікольського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та до ГТУЮ у Донецькій області, на який отримало відповідь, що згідно даних АСВП виконавчий документ № 2-861 від 31.05.2010 року виданий Володарським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»заборгованості у розмірі 207892,97 грн. перебував на виконанні у Нікольському РВ ДВС. Також, у зазначеній відповіді зазначено, що 13.03.2014 року державним виконавцем Нікольського РВ ДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, у зв`язку з не проведенням авансування витрат для проведення експертної оцінки майна боржника. Також, зазначає, що під час передачі кредитної справи ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» оригінал виконавчого листа не передавався, що підтверджується актом про непередачу документів. Крім цього, у зв`язку з обставинами, що відбуваються на території Луганської та Донецької областях, виконавчий документ було загублено під час поштового відправлення. Таким чином, місцезнаходження виконавчого листа № 2-861 від 31.05.2010 року встановити не можливо, на виконанні в органах ДВС він не перебуває, так як він є втраченим. Звертає свою увагу на те, що звернутися до відділу ДВС, щоб дізнатися чи перебуває на виконанні вищевказаний виконавчий лист, товариство мало змогу тільки після набуття статусу стягувача, тобто після набрання законної сили ухвали Володарського районного суду Донецької області від 28.11.2019 року. Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа № 2-861 пропущено від незалежних від

товариства причин. В зв`язку з чим просить видати дублікат виконавчих листів № 2-861 від 31.05.2010 року виданих Володарським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/07-196/154901 від 18.01.2008 року у розмірі 207892,97 грн., 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; визнати поважною причину пропущеного строку для пред`явлення до виконання вищевказаних виконавчих листів та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/07-196/154901 від 18.01.2008 року у розмірі 207892,97 грн., а також 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Представник заявника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у судове засідання не з`явився. Про дату, місце і час розгляду заяви був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки-повідомлення, яке повернулося на адресу суду.

Боржник, який є відповідачем по справі ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про дату, місце і час розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, а також враховуючи, що їх неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду питання про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд розглянув заяву ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відсутність нез`явившихся учасників процесу.

Ознайомившись з поданою заявою та доданими до неї матеріалами, суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що 14.05.2010 року Володарським районним судом Донецької області винесено рішення по цивільній справі № 2-861/10, яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/07-196/154901 від 18.01.2008 року у розмірі 207892,97 грн., судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області № 222/2008/19 (провадження № 6/222/26/2019) від 28.11.2019 року замінено сторону стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у справі № 2-861/10 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/07-196/154901 від 18.01.2008 року в розмірі 207892,97 грн., судового збору у розмірі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 грн. Дана ухвала набрала законної сили 17.12.2019 року.

Згідно повідомлення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10.12.2020 року № 34891/84669/17/20Д/02.4Д згідно даних АСВП у Нікольському РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувало виконавче провадження № 21601767 з примусового виконання виконавчого листа № 2-861 від 31.05.2010 року виданого Володарським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у розмірі 207892,97 грн. 13.03.2014 року державним виконавцем Нікольського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, відповідно до п.4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не проведено авансування витрат для проведення експертної оцінки майна боржника, згідно акту опису від 17.01.2011 року, а саме жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За даними АСВП виконавчий документ до відділів державної виконавчої служби у Донецькій області станом на 09.12.2020 року повторно на виконання не надходив та не перебуває.

Відповідно до акту про не передачу документа від 11.01.2021 року станом на 11.01.2021 року ПАТ «Вектор Банк» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» виконавчі листи № 2-861 від 31.05.2010 року, виданих Володарським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/07-196/154901 від 18.01.2008 року у розмірі 207892,97 грн., а також 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення не надходили.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Таким чином, підставами для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата та звернення до суду до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, якщо його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа.

У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист за № 2-861 було видано 31.05.2010 року на підставі рішення Володарського районного суду Донецької області від 14.05.2010 року. 13.03.2014 року державним виконавцем Нікольського РВ ДВС було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, відповідно до п.4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

На час видачі Володарським районним судом Донецької області виконавчого документа стягувачеві ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - 31.05.2010 року діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (далі - Закон № 606-XIV), п.1 ч.1 ст. 21 вказаного Закону передбачала, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.

Відповідно до п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий редакції встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Як зазначалося вище, виконавчий лист № 2-861 виданий Володарським районним судом Донецької області 31.05.2010 року відносно боржника ОСОБА_1 було повернуто стягувачу 13.03.2014 року.

Отже з 13.03.2014 року розпочався перебіг строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який сплинув 13.03.2017 року.

Згідно ухвали Володарського районного Донецької області № 222/2008/19 від 28.11.2019 року, 17.06.2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/07-196/154901 від 18.01.2008 року перейшло до ПАТ «Вектор Банк». 17.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 256/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за тим же кредитним договором перейшло до заявника, який став правонаступником первісного стягувача.

З наведеного вбачається, що заявник крім того, що не надав належних та допустимих доказів втрати виконавчого документу первісним стягувачем, не довів обґрунтованість пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання за період з 17.06.2016 року по 19.01.2021 року.

Суд не може залишити поза увагою той факт, що право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором, на підставі якого судом було стягнуто заборгованість, заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набув ще у червні 2016 року, проте питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні перед судом порушив тільки у листопаді 2019 року. При цьому певних непереборних обставин, які унеможливили вчасне звернення до суду, тобто до спливу передбаченого строку, поновлення якого вимагається, заявником не наведено.

Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин втрати виконавчого листа та пропущення строку для його пред`явлення до виконання заявником не надано і посилань на їх наявність не наведено, оскільки Акт про не передачу документа від 11.01.2021 року, не доводить ані факт втрати виконавчого документу, ані поважність причин пропущення стягувачем процесуального строку на звернення цього виконавчого документу до виконання.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 року у справі № 5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 року у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 року у справі № 6/256, від 26.04.2018 року у справі № 922/6111/15 та від 21.01.2019 року у справі № 916/215/15-г).

Також, посилання заявника на ту обставину, що виконавчий лист було загублено під час поштового відправлення у зв`язку із припиненням доставки поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської області в листопаді 2014 року, суд не бере до уваги, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що виконавчий лист надсилався саме на територію, яка не контролюється українською владою, тим паче, що виконавчий лист надсилався в березні 2014 року, тоді як доставка поштових відправлень, як зазначає сам заявник, припинилася лише в листопаді 2014 року, тобто через вісім місяців з дня повернення виконавчого документу стягувачеві.

Крім цього, слід зазначити, що факт заміни кредитора його правонаступником не може бути поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Посилання на обставини щодо заміни сторони виконавчого провадження на правонаступника, яка відбулася 28.11.2019 року, а тому заявник не мав можливості отримати інформацією про рух виконавчого листа по справі № 2-861 з часу його видачі, є непереконливими.

Відповідно до ч.5 ст. 15 чинної редакції Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», замінивши у виконавчому провадженні первісного стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Таким чином, судовим розглядом не встановлена наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні.

Оскільки в поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд відмовляє, вимога про видачу дубліката виконавчого листа також задоволенню не підлягає в силу положень п.17.4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 258-261, 353, 354, 433, ч.1 п.17 п.п. 17.4, пп.15.5, п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складання.

Повна ухвала складена 22.02.2021 року.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець