КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 756/4833/21 Апеляційне провадження № 22-ц/824/8444/2021Головуючий у суді першої інстанції - Диба О.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.

судді Березовенко Р.В., Шкоріна О.І.,

секретар Рудик О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ПН КМНО Михайленко С.А. про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним.

Разом з позовною заявою, товариством подано заяву про забезпечення позову, в якій просило забезпечити позов шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 117 кв. м, житловою площею 60,7 кв.м.

Подану заяву обґрунтовано тим, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» виступає кредитором до ОСОБА_1 та є безпосереднім стягувачем у виконавчому провадженні ВП №51321722 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 6-034/07Р від 10.08.2007. У боржника відсутні інші кошти та майно, на яке може бути звернено стягнення, окрім як спірна квартира, що є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу. Відповідачем ОСОБА_1 уже було укладено ряд спірних договорів (договір купівлі-продажу, договір дарування), направлених на відчуження вказаної квартири.

Таким чином, вважає, що існує реальна загроза того, що відповідачі можуть відчужити спірне майно та грошові кошти на користь третіх осіб, та невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду (а.с. 42-44).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.04.2021 заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ПН КМНО Михайленко С.А. про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним залишено без задоволення (а.с. 72-73).

В апеляційній скарзі, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер № 80, загальною площею 111,7 кв.м, житловою площею 60,7 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 . Посилається на те, що відповідачем вчинено дії, що спрямовані на ухилення від виконання потенційного рішення про стягнення з нього заборгованості, шляхом відчуження спірної квартири, на яку відповідно може бути звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості.

Враховуючи відсутність у боржника іншого майна ніж спірна квартира, що є предметом оспорюваного договору та дії боржника спрямовані на приховання цього майна від звернення стягнення в рахунок погашення боргу, товариство вважає, що дана квартира на момент ухвалення рішення може зникнути у зв`язку із можливістю продажу відповідачами зазначеного майна (а.с. 75-78).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» - Гарбар Н.С. підтримала подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 149 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2007між АКБ «Правекс-Банк», який надалі змінив своє повне найменування на ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6-034/07Р з усіма змінами та доповненнями, відповідно до якого ОСОБА_1 було надано кредит в іноземній валюті для споживчих цілей на загальну суму 312 000,00 дол. США на строк до 01.08.2022.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 , взятих на себе обов`язків за кредитним договором утворилася заборгованість, яка рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.03.2016 була визнана у розмірі 204 215,66 дол. США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 12.05.2015 (станом на день складання розрахунку) складає 4 204 772,26 грн.

10.08.2017 між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ПАТ КБ «Правекс-Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами № Б/Н, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 6-034/07Р від 10.08.2007 укладеним між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», у зв`язку із чим 25.09.2019 Оболонський районний суд м. Києва постановив ухвалу № 756/7110/15-ц, якою замінив стягувача у виконавчому провадженні, а саме: первісного стягувача - ПАТ КБ «Правекс-Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» вважає, що дії ОСОБА_1 , вчинені у період з 28.09.2015 по 29.10.2015, з якими ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , а в подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , від імені та в інтересах якої діяв ОСОБА_1 , було укладено договір дарування спірної квартири, свідчить про те, що відповідач вчинив дії, спрямовані на ухилення від виконання потенційного рішення про стягнення з нього заборгованості, шляхом відчуження спірної квартири.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру задоволенню не підлягає у зв`язку із тим, що обставини, на які посилається заявник як на підставу для забезпечення позову ніяким чином не підтверджені. Крім того, спір між сторонами по суті не вирішено, а вжиття заходів забезпечення позову можуть суттєво порушити права та законні інтереси відповідачів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі № 753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Отже, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить накласти арешт на майно, що належить малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору дарування, укладеного 29.10.2015. Предметом позову в даній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу від 28.09.2015 з тих підстав, що відповідач укладаючи вказаний договір прагне уникнути відповідальності за взяті на себе зобов`язання за кредитним договором.

Однак, до поданої заяви про забезпечення позову товариством не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, та крім того, спір між сторонами по суті не вирішено, малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є учасником справи, а тому висновки суду першої інстанції про те, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту, можуть суттєво порушити права та законні інтереси відповідачів та особи, яка не є учасником справи, є законними та обґрунтованими.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 17 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

О.І. Шкоріна