Справа № 308/2837/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 грудня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д., розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 червня 2021 року (у складі судді Бедьо В.І.) (у частині стягнення аліментів) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у березні 2021 р.

Просила:

-визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_2 ;

-стягнути із ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня подачі позовної заяви;

-визначити розподіл судових витрат.

На обґрунтування позовних вимог указала, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.09.2019 р. по справі №308/8750/16-ц, яке набрало законної сили 03.12.2020 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із моменту народження та по сьогоднішній день малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка піклується про нього та забезпечує йому всі необхідні умови для виховання та розвитку (в позашкільний час хлопець додатково відвідує заняття англійської мови, програмування, а також спортивну секцію айкідо).

ОСОБА_1 ніколи не проявляв належного інтересу до життя свого сина. Єдиною формою турботи про сина за дев`ять років була кількаразова незначна фінансова допомога в 2015-2016 роках. ОСОБА_1 є успішним бізнесменом, який має матеріальну змогу належним чином забезпечувати свого сина, сплачуючи аліменти в розмірі 3500 грн.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15.06.2021 р. позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з 03.03.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_2 .

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03.09.2021 р. заяву сторони відповідача про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15.06.2021 р. залишено без задоволення.

ОСОБА_1 просить заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15.06.2021 р. змінити, визначивши розмір аліментів у сумі 2500 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня подачі позовної заяви. Доводить пронеповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-під час розгляду справи про встановлення батьківства позивач заперечувала проти цього, цим самим підтверджуючи відсутність необхідності у будь-якому матеріальному утриманні для сина з боку батька. Однак, від матеріальної допомоги не відмовлялася, яку відповідач надавав у сумі 2000-2500 грн. щомісячно, а також брав участь у додаткових витратах на дитину;

-позивач ухилялася від виконання рішення суду про встановлення батьківства, що змусило відповідача звертатися до органу опіки та піклування про визначення способів його участі у вихованні сина;

-діяльність ТОВ «Онлайнтелеком», одним із співзасновників якого є відповідач, є збитковою;

-із 19.10.2017 р. відповідач перебуває у шлюбі із громадянкою, на утриманні якої є неповнолітній син.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Узагальнені заперечення зводяться до того, що в апеляційній скарзі відсутні будь-які аргументи, які б стали належною підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволенні, а рішення суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не представлено суду та в судовому засіданні не здобуто жодних доказів, про те, що він за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти.При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за малолітнім сином, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, зі слів позивача є успішним бізнесменом (доказів зворотнього відповідачем не надано), відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань та інших утриманців.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність правильно встановленим обставинам справи, належно оціненим доказам і нормам матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.09.2019 р. по справі №308/8750/16-ц, яке набрало законної сили 03.12.2020 р., ОСОБА_1 визнано батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-9).

Із копії свідоцтва про народження, виданого повторно 09.02.2021 р., серії НОМЕР_1 вбачається, що сторони по справіє батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Згідно з положеннями ст.ст. 180, 182, 184 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум длядітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн.

Тобто на момент прийняття постанови апеляційним судом мінімальний розмір аліментів на сина сторін, якому в серпні виповнилося 10 р. становить 1309 грн.

За приписами ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Довід апеляційної скарги про те, що під час розгляду справи про встановлення батьківства позивач заперечувала проти цього, цим самим підтверджуючи відсутність необхідності у будь-якому матеріальному утриманні для сина із боку батька, не заслуговує на увагу, оскільки як убачається із рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 вересня 2019 р. ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні позову через пропуск строків позовної давності, оскільки знаючи про факт народження дитини, батько свідомо ухилявся протягом 6 р. від виконання своїх батьківських обов`язків.

Факт перебування відповідача у шлюбі з іншою жінкою підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_2 (а.с.60), однак підтверджень того, що на її утриманні знаходиться неповнолітній син, суду не надано.

Відповідач указує, що добровільно надавав матеріальну допомогу сину в розмірі 2000-2500 грн. Позивач підтверджує цю обставину, проте вказує, що це було в 2016 р., а з того часу значно виросли ціни на продукти харчування, речі побутового вжитку, послуги тощо.

Позиція відповідача, що він не може сплачувати той розмір аліментів, який був визначений судом першої інстанції, не заслуговує на увагу, оскільки жодних доказів свого скрутного матеріального становища відповідачем не подано, як і не подано відомостей, наприклад, про відсутність рухомого та нерухомого майна, що безперечно враховується при визначенні розміру аліментів.

Із цього слідує, що відповідач є людиною працездатного віку, здоровою, який зобов`язаний допомагати позивачеві утримувати їх спільну дитину.

Батьки зобов`язані брати участь у вихованні та утриманні дітей. Спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини. Тому розмір аліментів, визначений судом першої інстанції,є справедливим.

Суд, вирішуючи такі спори, не обмежений мінімумом, який встановлений законом, суд у першу чергу виходить із обставин справи, і стягуючи аліменти в розмірі 3500 грн., суд врахував і позицію позивача, і позицію відповідача, але насамперед інтереси спільної дитини сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спільна дитина сторін проживає разом із мамою і, безумовно, позивач несе більші витрати на дитину, ніж той із батьків, із ким дитина не проживає. А за умови, що відповідач жодними належними та допустимими доказами не довів факту неможливості сплачувати аліменти в розмірі 3500 грн., то суму стягуваних аліментів належить залишити в розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права. Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 червня 2021 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 13 грудня 2021 р.

Судді: