Провадження №2/447/266/21
Справа №447/177/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

13.12.2021 Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого -судді Бачун О.І.

при секретарі Данилів О.І., з участю позивачка ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Маліцького Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві, Львівської області справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна,

в с т а н о в и в:

26.01.2021р. позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 в її користь грошову компенсацію ? вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2004року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як спільного майна подружжя в сумі 95051 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.04.2017р. вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . Від подружнього життя в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В період шлюбу сторонами нажито спільне майно - автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2004року випуску. Правовстановлюючі документи на автомобіль оформлено на відповідача. Оскільки з відповідачем вона не досягла згоди щодо користування, розпорядження та володіння спільним майном, тому звернулася в суд за захистом своїх прав.

24.02.2021р. ОСОБА_3 , подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить здійснити поділ спільного майна подружжя, визнати за ним право власності на 1/2 частину квартир , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,4 кв.м. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.04.2017р. він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . В період шлюбу сторонами придбано за спільні кошти майно - квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 62,4 кв.м. Правовстановлюючі документи на квартиру оформлено на ОСОБА_1 . Оскільки з відповідачем він не досягнув згоди щодо користування, розпорядження та володіння спільним майном, тому звернувся в суд за захистом своїх прав.

28.01.2021року ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області відкрито провадження по справі і призначено підготовче засідання.

18.03.2021 ухвалою суду зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна , об`єднано в одне провадження, із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

24.03.2021 ОСОБА_1 подала відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , в якому вона просить в зустрічному позові відмовити, оскільки такий заявлений безпідставно, а спірна квартира являється її приватною власністю, оскільки 28.06.2016р. ОСОБА_1 (дівоче ОСОБА_6 ) уклала попередній договір купівлі-продажу квартири у ТзОВ «Будівельно-Інвестиційна Компанія « Рубікон Груп», тобто до укладення шлюбу між сторонами. Крім цього мати позивачки ОСОБА_7 здійснювала платежі за попереднім договором купівлі-продажу. ОСОБА_3 не представив суду доказів придбання спірної квартири за спільні кошти

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2021р. вищевказану справу передано в провадження судді Бачуна О.І. у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_9 .

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 18.06.2021 прийнято справу до розгляду та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 26.07.2021р. закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник заявлені первісні позовні вимоги підтримали повністю, надавши суду пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Просили стягнути з відповідача 1/2 вартості автомобіля, а саме 95051грн. Додатково пояснили, грошові кошти на придбання автомобіля були з весілля. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 заперечили. Вказали, що у 2016році був укладений попередній договір купівлі-продажу спірної квартири. Із графіком платежів., де останній платіж проведено 29.02.2017року. Кошти на придбання квартири надавали дідо та бабця позивачки, шляхом переказу в євро, які одразу були обмінені на гривні і здійснено оплати. Будинок із спірною квартирою зданий в експлуатацію у 2018році і тоді оформлено право власності. Вважають, що квартира набута у власність до шлюбу. Крім цього, позивачка вказала, що до реєстрації шлюбу не проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 . Згоду на придбання квартири у нотаріуса ОСОБА_3 надавав, оскільки цього вимагає інструкція із вчинення нотаріальних дій. Шлюб між нею та ОСОБА_3 розірвано у 2021р.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_10 проти задоволення первісних позовних вимог не заперечили. Зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Пояснили, що сторони по справі проживали однією сім`єю до реєстрації шлюбу. Спірна квартира була придбана за їх спільні кошти, також за спільні кошти робили ремонт, купляли меблі. ОСОБА_3 додатково пояснив, що до реєстрацію шлюбу проживав разом із позивачкою в АДРЕСА_3 . Вони познайомилися у грудні 2015році. Був присутній під час укладення попереднього договору купівлі-продажу квартири. Ствердив, що давав частину грошей для покупки квартири, однак квитанцій не має. Він вибирав забудовника та квартиру. Вказав, що була усна домовленій про те, що квартиру реєструють на позивачку, а автомобіль на нього. Не заперечив, що більше частину коштів для придбання квартири надала позивача, він оплачував ремонтні роботи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, шо родичі ОСОБА_1 казали, що спірна квартира мала бути для них. Він брав фінансову участь у придбанні квартири, однак квитанцій не підтвердження не має. Як приватний підприємець він зареєстрований з лютого 2018р. ОСОБА_1 перебувала в декретній відпустці з липня 2018р. по липень 2020р.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що її батьки перебували закордоном на заробітках. В червні 2016року вирішили купити в розстрочку квартиру. За дев`ять місяців сплатили вартість квартири. Грошові кошти пересилав її батько, декілька раз мама. Останній платіж був здійснений у лютому 2017р. Автомобіль сторони по справі купили після весілля. Вказала, що її батько з 2001р., а мати з 2010року на заробітках в Португалії. Пошуком майстрів та ремонтними роботами займалася ОСОБА_11 , зять ні. Вказала, що батьки пересилали кошти їй, а вона віддавала їх ОСОБА_12 . Квартира куплялася, що ОСОБА_11 мала де жити. До реєстрації шлюбу, сторони по справі не проживали разом.

Судом встановлено:

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_13 , 22.04.2017року зареєстрували шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу: ОСОБА_14 .

Як вбачається із свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 26.06.2021 зареєстрували шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_14 .

Із інформації від 31.10.2020р. наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Львівській області, вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів громадянином ОСОБА_3 , 28.08.2017року було зареєстровано автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2004року випуску.

Із звіту про оцінку автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2004року випуску, номер шасі - НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 його вартість станом на 21.01.2021року становить 190105,00грн.

28.06.2016року ОСОБА_13 уклала з ТзОВ «Будівельно-Інвестиційна Компанія « Рубікон Груп» попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 . До даного договору підписано Додаток №2, в якому визначено графік сплати , де зазначено кількість платежів та термін їх здійснення. Останній платіж 29.02.2017р.

Як вбачається із представлений суду квитанцій Приватбанку, ОСОБА_7 внесла на рахунок ТОВ «РУБІКОН ГРУП БІК» призначення платежу «за попереднім договором ОСОБА_13 купівлі продажу квартири від 28.06.2016», грошові суми: 29.06.2016р. - 50000грн.; 30.06.2016р. -95550грн., 01.07.2016р. -95324грн.; 18.07.2016р., 17.08.2016р., 22.09.2016р.,21.10.2016р., 24.11.2016р.- по 36978грн. та 29.12.2016р. - 41584,16грн.

Крім цього, як вбачається із квитанції ТОВ «БІК Рубікон Груп» від 15.09.2017р. ОСОБА_13 сплатила за теплу підлогу та рушникосушку в квартирі АДРЕСА_5 суму 13730грн.

Як вбачається із квитанції ТОВ «БІК Рубікон Груп» від 12.10.2017р. ОСОБА_13 сплатила за сантехніку та каналізацію в квартирі №33 суму 5400грн.

Як вбачається із довідки виданої АТ КБ « Приватбанк» від 03.03.2021р. ОСОБА_7 за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017року отримала 13 переказів по сиcтемі WesterUnion.

Із акту прийому-передачі квартири в будинку АДРЕСА_6 від 21.05.2018р. вбачається що ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія « Рубікон Груп» передало, а ОСОБА_1 прийняла квартиру АДРЕСА_7 .

22.05.2018 між ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія « Рубікон Груп» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

22.05.2018 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Моргун О.С. прийнято рішення про реєстрацію за ОСОБА_1 права приватної власності на квартири АДРЕСА_2 . Із заяви ОСОБА_3 від 22.05.2018 посвідченої нотаріусом Моргун О.С. вбачається, що останній надав згоду на купівлю ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2 , за кошти, набуті ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі, за ціною та на умовах на її розсуд.

Як вбачається із будинкової книги в квартирі АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Оцінка суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши та перевіривши матеріали цивільної справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_1 слід задоволити, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 слід відмовити.

Відповідно до ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Щодо заявленого первісного позову ОСОБА_1 то такий підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

У ч.1 ст.70 СК встановлено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Статтями 11-13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст.ст.76-78, 80-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, те, що ОСОБА_3 визнав позовні вимоги, суд задовольняє вимогу ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 в її користь грошову компенсацію ? вартості автомобіля марки, як спільного майна подружжя в сумі 95051 гривень.

Щодо заявлено зустрічного позову ОСОБА_3 то такий задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 28.06.2016року ОСОБА_13 уклала з ТзОВ «Будівельно-Інвестиційна Компанія « Рубікон Груп» попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 . Мати позивачки - ОСОБА_7 вносила на рахунок ТОВ «РУБІКОН ГРУП БІК» платежі за вказаним договором. Крім цього, ОСОБА_13 сплатила кошти ТОВ «РУБІКОН ГРУП БІК» за теплу підлогу, рушникосушку, сантехніку та каналізацію в квартирі АДРЕСА_5 . Довідкою АТ КБ « Приватбанк» від 03.03.2021р. підтверджується факт, що ОСОБА_7 за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017року отримала 13 переказів по сиcтемі WesterUnion. В судовому засіданні встановлено, що вказані грошові кошти надсилали дідо та бабця позивачки із Португалії, які обмінювалися на грошову одиницю «гривня» та вносилися в рахунок оплати за квартиру. Враховуючи те, що згідно додатку «2 до договору купівлі-продажу квартири №33 від 28.06.2016року останній ( девятий) платіж мав бути здійснений до 29.02.2017року, кошти за спірну квартиру були внесені протягом червня 2016 -січня 2017року, тобто до реєстрації шлюбу, а також відсутність належних та допустимих доказів щодо прийняття ОСОБА_3 участі в оплаті спірної квартири, суд вважає, що у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в сумі 2050,24грн., оскільки такий при подані позову був сплачений в неповному розмірі.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в :

Первісний позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_8 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2004року випуску, номер шасі - НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , як спільного майна подружжя в сумі 95051 гривню.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 2050 (дві тисячі п`ятдесят ) грн. 24 коп. несплаченого судового збору

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.12.2021

Суддя Бачун О. І.