ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8197/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Шаповалової К.В.,

за участю секретаря судового засідання Радченка А.О.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 серпня 2021 року цивільну справу № 753/16188/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справа була передана судді 12 серпня 2021 року.

02 вересня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача.

06 жовтня 2021 року до суду надійшла відповідь від Управління соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про зареєстроване місце проживання відповідача.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 25 листопада 2021 року о 12:00 год.

23 листопада 2021 року до канцелярії суду представником відповідача було подано заяву про визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі.

У підготовчому засіданні 25 листопада 2021 року була оголошена перерва до 03 грудня 2021 року.

В підготовче засідання 03 грудня 2021 року сторони не з`явилися Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наголосив, що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до частин другої, третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи подану відповідачем письмову заяву у підготовчому засіданні про визнання позову та не заперечення щодо задоволення позовних вимог, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та, керуючись положеннями частини третьої статті 200, частин п`ятої, шостої статті 206 ЦПК України, ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Проаналізувавши обставини справи у сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 01 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики № 01-08-2019 (а.с. 3).

Відповідно до пункту 1 договору позикодавець передає у власність позичальнику 1 400 000,00 грн, а позичальник зобов`язується у строк та у порядку, передбаченому цим договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Пунктом 3 визначено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцю грошові кошти у сумі 1 400 000, 00грн. протягом вісімнадцяти місяців з дати підписання цього договору, але не пізніше 01 березня 2021 року.

Пунктом 5 договору визначено, що сума позики передається позикодавцем позичальнику в момент підписання цього договору в готівковій формі.Наявність підписів сторін у договорі засвідчує факт передачі позикодавцем позичальнику грошових коштів у розмірі, передбаченому пунктом 1 договору. На вимогу позикодавця позичальник має скласти та власноруч підписати розписку про отримання грошових коштів за цим договором.

Відповідачем ОСОБА_2 підписана розписка на підтвердження отримання грошових коштів до договору позики №01-08-2019 від 01 серпня 2019 року, відповідно до якої він підтверджує отримання позики у розмірі 1 400 000,00 грн. та зобов`язується повернути отримані кошти. (а.с. 4). Оригінал договору позики та розписки були досліджені судом у підготовчому засіданні.

Станом на день подачі позовної заяви до суду умови договору позики виконані не були та кошти не були повернуті позикодавцю.

У відповідності до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частини другої статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

За правилами частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так, в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14 зазначено, що «відповідно до норм статей 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».

Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 зазначено, що «письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику».

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи встановлені судом обставини та докази надані позивачем до позову, зважаючи на те, що відповідач не заперечував факт укладання договору позики з позивачем 1 серпня 2019 року та факт отримання від позивача коштів у розмірі 1400000 грн, подав до суду заяву про визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми позики в розмірі 1 400 000,00 грн. підлягають задоволенню.

На підставі положень статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5 675,00 грн., а інша половина сплаченого судового збору повертається позивачу.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 76-81,142, 206, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 1 400 000 (один мільйон чотириста тисяч) грн. 00 коп. відповідно до договору позики №01-08-2019 від 01 серпня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 5 675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Повернути ОСОБА_1 у половину сплаченого судового збору у розмірі 5 675,00 грн., сплачений 04 серпня 2021 р. згідно квитанції №4 за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/Дарниц.р-н/22030101; рахунок UA0026003, код 37993783; банк отримувача 899998 Казначейство України; призначення платежу *;101; НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , ОСОБА_1 ;Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Дарницький районний суд м. Києва т..

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Шаповалова К.В.