УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/21601/21

провадження № 2/521/5991/21

21 грудня 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Михайлюк О.А., розглянувши позовну заяву Військової академії (м.Одеса) до ОСОБА_1 про вішкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, -

встановив:

Військова академія (м.Одеса) звернулась до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 про вішкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, посилаючись на те, що останнього відраховано через небажання продовжувати навчання.

Суддя, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про Військовий обов`язок та військову службу», курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міноборони та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві, відповідно до статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

За таких обставин спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Великої палати Верховного Суду від 16.10.2019 року у справі № 1.380.2019.001198, провадження № 11-878апп19.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з ч.2 ст.20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст.20 КАС України зазначено вичерпний перелік адміністративних справ, що підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам і вирішення спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби не входить до визначеного переліку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Військової академії (м.Одеса) до ОСОБА_1 про вішкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Михайлюк

21.12.21