Справа № 761/4330/20
Провадження № 2/761/1510/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

при секретарі: Корнійчук Є.Т.,

за участю:

від позивача - представник ОСОБА_1 ,

від відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_6, представник ОСОБА_3 ,

від третьої особи 1 - представник ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом

позивач: ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ),

відповідач 1: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ),

відповідач 2: ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Наталія Володимирівна,

предмет позову: усунення від права на спадкування та визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом,

встановив:

У лютому 2020 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Н.В., про усунення від права на спадкування та визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом. В обґрунтування вказаного позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_8 1967 р.н., який до дня смерті фактично проживав та був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, яке складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . У 2019 році йому стало відомо про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_8 , отримали його сини - ОСОБА_2 і ОСОБА_6 по 1/9 частки квартири кожен. З 2004 року ОСОБА_8 хворів на ряд тяжких хронічних захворювань, проходив систематичне і виснажливе амбулаторне та стаціонарне лікування. З 2014 року, через тяжкий перебіг хвороб, ОСОБА_8 потребував дорогих медичних препаратів, а також постійного стороннього догляду, оскільки він перебував у безпорадному стані, внаслідок того, що він не міг самостійно забезпечувати власні потреби. Відповідачі не надавали жодної матеріальної допомоги власному батьку та не приймали участі у догляді за ним, ігноруючи прохання батька - ОСОБА_8 , а також, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 (доньки померлого) та ОСОБА_10 (колишньої дружини померлого), які доглядали за спадкодавцем.

За вказаних обставин, вважає, що відповідачі не проявляли по відношенню до власного батька жодної турботи та свідомо ухилялись від надання батьку будь-якої допомоги, яку останній потребував, знаходячись у безпорадному стані через важку хворобу. У зв`язку із вищевикладеним, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвало суду від 25.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті,

Ухвалою суду від 08.02.2021 року витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Звєрькової Наталії Володимирівни належним чином завіреної копії матеріалів спадкової справи № 13/2015 щодо майна померлого спадкодавця - ОСОБА_8 , 1967 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.08.2020 року від відповідача-2 на адресу суду надійшов відзив в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що коли батько хворів, він жодного разу не звертався до них з братом з проханням допомоги коштами. Звертає увагу суду, що ні позивач, ні третя особа-1, ні нова дружина батька - ОСОБА_11 , жодного разу не звертались до них по допомогу. Також зазначив, що відповідачі з батьком спілкувались, і він із своїм сином навіть тимчасово, близько місяця, проживав у батька, в момент, коли дружина ОСОБА_11 десь на рік полишила батька і поїхала до РФ. Дійсно, ОСОБА_11 зверталась до нього по допомогу стати донором крові, оскільки в цей період відповідач-1 знаходився в зоні АТО і тому це було неможливо. Він почувши, що батькові необхідно здати кров, одразу ж погодився і наступного дня мав піти в лікарню і здати кров. Однак необхідність відпала, оскільки наступного дня батько помер.

Від третьої особи-1, на адресу суду надійшли письмові пояснення, в якому просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини аналогічні викладеним у позовній заяві, зазначила, що батько прагнув до спілкування з синами та потребував саме їх допомоги, особливо останні роки життя, однак жодної допомоги та спілкування від них не отримав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, з вищенаведених підстав.

Відповідач-1 позов не визнав, заперечив проти його задоволення.

Відповідач-2 та його представник пред`явлений позов не визнали, заперечили проти його задоволення.

Представник третьої особи-1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник третьої особи-2 не з`явилась з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

В судовому засіданні, яке відбулось 06.09.2021 року, свідок ОСОБА_10 дала пояснення, що проживала з 1992 року разом з померлим, останній захворів у 2005 року та з 2014 року потребував постійного догляду перебуваючи у тяжкому стані, йому чотири рази робили переливання крові. Вона разом з померлим зверталась про допомогу до відповідачів у 2004 році. Останні 7 місяців, ОСОБА_8 не міг самостійно пересуватись. В 2010-2011 році з відповідачами були погані відносини, оскільки вони негативно ставились до неї. Зазначила, що не має доказів звернення до відповідачів, протягом 4 років була поза межами України на роботі за контрактом.

В судовому засіданні, яке відбулось 11.10.2021 року, свідок ОСОБА_12 дав пояснення, що був другом сім`ї померлого, який останнім часом перебував у поганому стані, потребував сторонньої допомоги. Про те, що сини допомогали батьку, йому невідомо, хоча зі слів померлого відомо, що останній звертався до синів за допомогою. Він самостійно здавав кров для переливання ОСОБА_8 , навідував його у лікарні на протязі 2013-2014 років, часто зустрічав там дружину, однак ніколи не бачив щоб померлий дзвонив до синів або казав про них погано.

В судовому засіданні, яке відбулось 11.10.2021 року, свідок ОСОБА_13 дала пояснення, що ОСОБА_8 є молодшим братом її чоловіка, вона з ним постійно спілкувалась до його одруження з ОСОБА_10 . Знає, що остання перешкоджала його спілкуванню з синами. ОСОБА_8 добре ставився до синів, та вони деякий час проживали разом. Знає, що у одного з братів тромбоз, а інший був неповнолітнім на момент потреби крові для переливання батьку. Також, зазначила, що ОСОБА_8 не був лежачим та до останнього їздив на дачу. ОСОБА_10 не пускала синів до дому та діти мали викликати поліцію, що є зафіксованим фактом. Їй не були відомі факти, що ОСОБА_8 прохав про допомогу синів. Бачила, як на дні народження ОСОБА_10 спаювала ОСОБА_8 .

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із дослідженої копії спадкової справи №13/2015, заведеної Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В., до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином померлого. Також, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є також сином померлого. Крім цього, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є донькою померлого.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина, яка складається 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності.

30.04.2015 року ОСОБА_6 звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Звєрькової Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

30.04.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Звєрькової Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

02.11.2015 року ОСОБА_7 звернулась до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Звєрькової Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17.05.2017 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В., ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/9 частки від спадкового майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

17.05.2017 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В., ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/9 частки від спадкового майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Статтею 1216 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Статтями 1261-1264 ЦК України визначені черги спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина перша статті 1268 ЦК України регламентує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (стаття 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2021 року у справі №683/179/18, дійшов висновку, що зі змісту ч.5 ст.1224 ЦК України вбачається, що лише при одночасному настанні таких обставин, як ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, а також доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15 (провадження № 61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17 (провадження № 61-45879св18), від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19), від 21 березня 2018 року у справі №337/6000/15 (провадження № 61-1302св 18), від 04 липня 2018 року у справі №404/2163/16 (провадження № 61-15926св18), та у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»№7 від 30.05.2008 року.

Отже, суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен встановити, як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій.

Тому для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч.5 ст.1224 ЦК має значення сукупність обставин - ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи і лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, позивачем та його представником ні в позовній заяві, ні в суді не надано належних та допустимих доказів, які б давали законні підстави для усунення відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_5 від права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилання позивача на ті обставини, що відповідачі негативно ставилися до спадкодавця, ігнорували його прохання про допомогу, уникання зустрічей та не цікавістю його станом здоров`я та життям в цілому, суд сприймає критично, з огляду на те що дані обставини не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Разом з тим, надані покази свідків, також не дають однозначних підстав вважати, що відповідачі ухилялися від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, а спадкодавець перебував в безпорадному стані та потребував такої допомоги саме від них.

Крім того, стороною позивача в процесі розгляду справи не було надано суду достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували доводи про те, що спадкодавець ОСОБА_6 через похилий вік та тяжку хворобу дійсно перебував у безпорадному стані, у зв`язку з чим потребував допомоги саме від спадкоємців ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , а також, що останні були зобов`язані надавати таку допомогу, але свідомо ухилися від її надання.

Також слід зазначити, те що позивач не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , а відповідно до діючого законодавства до суду може звернутися особа права якої порушені, невизнані або оспорювані. Отже, позивачем не обгрунтовано порушення його прав.

За таких обставин позовні вимоги про усунення від права на спадкування ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 , за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не підлягають задоволенню оскільки є безпідставними та не доведеними в судовому засіданні, а отже, в задоволенні похідної позовної вимоги про скасування відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом, також слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 11,12,76-82, 89, 141, 244-246, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1224, 1258, 1259, 1261-1264, 1268, 1259, 1269 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Наталія Володимирівна, предмет позову: усунення від права на спадкування та визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: