ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/2221/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №709/1196/21 Категорія: Кваша І. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа: Головне управління Державної казначейської служби у Черкаській області про визнання дій протиправними, поновлення позивача у правах та стягнення завданої матеріальної і моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа: Головне управління Державної казначейської служби у Черкаській області про визнання дій протиправними, поновлення позивача у правах та стягнення завданої матеріальної і моральної шкоди.

Позовна заява обґрунтована тим, що діями ДВС, під час виконання рішення суду про поновлення на роботі, позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Ухвала обґрунтована тим, що позивач фактично оскаржує дії державного виконавця під час виконання рішення суду, а тому подана заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що скарга на дії державного виконавця, які вчинені під час виконання судового рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в порядку судового контролю за виконанням судового рішення. Таким судом є Чорнобаївський районний суд, а завдання майнової та моральної шкоди породжує цивільні права та обов`язки, а тому подана позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

02 грудня 2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив від третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, в якому зазначено, що спір між апелянтом і відповідачем є публічно-правовим і полягає, передусім, у визнанні дій відповідача протиправними, а тому ухвала Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2021 року прийнята згідно з нормами процесуального права. Відтак, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2021 року без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 цього Кодексу, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, є відповідні спеціальні норми встановлені статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини першої якої, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням викладених вище норм можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Із матеріалів справи, зокрема, позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 оспорює дії відповідача Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), які полягали в невиконанні рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області про поновлення позивача на роботі, та як наслідок, останньому нанесено матеріальної і моральної шкоди.

Таким чином вимога щодо оспорювання дій ДВС має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Окрім цього пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Звернення позивача до суду з вимогою стягнення завданої майнової та моральної шкоди свідчить, про звернення до суду за захистом саме цивільного права, а виходячи з положень частини 1 статті 19 ЦПК України, такі вимоги підлягають захисту в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не пересвідчився належним чином, які саме вимоги заявлялися позивачем до відповідача, який спір виник між позивачем та відповідачем, та не з`ясував належним чином характер спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381,382,383,384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2021 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа: Головне управління Державної казначейської служби у Черкаській області про визнання дій протиправними, поновлення позивача у правах та стягнення завданої матеріальної і моральної шкоди направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 16 грудня 2021 року.

Судді