Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю.О., при секретарі судового засідання Ситнік О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої пошкодженням майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначив, що 30.12.2020 року о 12.40 сталася ДТП з вини відповідача ОСОБА_2 , внаслідок якої його транспортному засобу було заподіяно механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 01.03.2021 року ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. За звітом про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу вартість відновлювального ремонту складає 46237,05 грн. У зв`язку із тим, що позивач отримав страхову виплату в сумі 33420,95 грн., він просить стягнути з відповідача різницю між вартістю відновлювального ремонту та страховою виплатою, що складає 12816,10 грн., вартість експертного дослідження в сумі 3000 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн., яка була заподіяна йому діями відповідача і викликала переживання, витрату часу на відновлення автомобіля, тобто порушення звичного способу його життя. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 15000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лазаренко Є.Ю. в судове засідання не з`явились, направили суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, наполягають на позовних вимогах та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи в його відсутність, вважає, що витрати на проведення експертного дослідження та на правничу допомогу нічим не підтверджені, а сума моральної шкоди завищена. В матеріалах справи міститься відзив, в якому він позовні вимоги не визнає, оскільки страховою компанією було проведено страхову виплату в сумі 33420 грн.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України визначає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 01.03.2021 року визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн. В рамках розгляду вказаного адміністративного правопорушення судом було встановлено, що 30.12.2020 року о 12.40 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Фольксваген Джетта» номерний знак НОМЕР_1 біля будинку 2 по вул.. Запорізьке шосе Центрального району м. Маріуполя, територія ТЦ «Метро», рухаючись по траєкторії руху, де черговість проїзду не обумовлена правилами дорожнього руху, не надав перевагу у русі транспортному засобу «ВАЗ 111730» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався з правого боку по відношенню до нього, внаслідок чого сталося зіткнення.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «ВАЗ 111730» номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

Відповідно до звіту № 16/1 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «ВАЗ 111730» номерний знак НОМЕР_2 вартість відновлювального ремонту складає 46237,05 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ складає 34484, 74 грн.

Сторонами не оспорюється отримання позивачем суми страхової виплати в розмірі 33420,95 грн.

Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно із ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача і стягує з відповідача різницю між вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ та страховою виплатою, яка складає 1063,79 грн. (34484,74 грн. 33420,95 грн. = 1063,79 грн.)

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить з розуміння загальнолюдських цінностей, усвідомлюючи, що саме по собі дорожньо-транспортна подія має наслідком психоемоційний напруженням, а душевні страждання, пов`язані з пошкодженням майна презюмуються законом.

Позивачем в обґрунтування моральної шкоди зазначено, що внаслідок ДТП він приблизно на 4 місяці був залишений без автомобіля, він був вимушений відвідувати правоохоронні органи, відшукувати запчастини та майстрів-спеціалістів. Дані обставини суттєво вплинули на його звичний спосіб життя, тому моральну шкоду він оцінив у 10000 грн.

Суд, дотримуючись вимог розумності та справедливості при визначенні розміру відшкодування, вважає достатньою та такою, що компенсує моральну шкоду, спричинену позивачу, суму у розмірі 1000 гривень.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на проведення експертного дослідження в сумі 3000 грн., а також витрат на правову допомогу в сумі 15000 грн., суд зазначає наступне.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на те, що матеріали справи не містять підтвердження оплати позивачем витрат на експертне дослідження в сумі 3000 грн., суд не знаходить підстав для задоволення вказаних вимог.

Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Відповідно до ордеру серії ДН № 136617 адвокат Лазаренко Є.Ю. надає правову допомогу ОСОБА_3 , який надано суду разом із копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Крім того, суду надано акт наданих послуг від 25.01.2021 року, відповідно до якого загальна сума вартості представництва інтересів ОСОБА_1 за фактом ДТП складає 15000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням того, що позивачем надано акт наданих послуг від 25 січня 2021 року, а з позовом він звернувся 01 липня 2021 року, суду не доведено, що вказані витрати пов`язані саме із розглядом даної цивільної справи, крім того, матеріали справи не містять власне самого договору про надання правової допомоги, на який міститься посилання в акті наданих послуг, а також даних, які підтверджують сплату витрат на правничу допомогу, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача на користь позивача.

У зв`язку із тим, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеної частини позовних вимог, а саме за позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди 135,02 грн., за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди 90,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 137, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої пошкодженням майна задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1063, 79 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави за позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди 135,02 грн., за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди 90,80 грн., а всього 225,82 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю. О. Матвєєва