Справа № 743/1448/21
Провадження №2/743/494/21
УХВАЛА

20 грудня 2021 року смт. Ріпки

Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Павленко О.В., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до Анатоліївни до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів.

Перевіривши позовну заяву на предмет дотримання вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, доходжу висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

В порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач не надала доказів того, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на її утриманні.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач зареєстрований в Республіці Білорусь та є громадянином Республіки Білорусь.

У позові позивач звертає увагу на те, що відповідач народився та навчався в Україні, на момент одруження, народженя дитини був громадянином України, про що зазначено у свідоцтві про народження дитини, розмовляє та чітко розуміє українську мову.

Однак, провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано розділом ХІ ЦПК України, а також Законом України «Про міжнародне приватне право», Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови. В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти.

Згідно зі ст. 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних сторін або російською мовою.

Таким чином, Конвенцією передбачено направлення документів для вручення їх стороні у справі в належним чином завіреному перекладі російською мовою.

За змістом ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 499 ЦПК України, судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.2.3. "Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень" (Наказ Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України № 1092/5/54 від 27 червня 2008 року) доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Згідно п. 2.4. "Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень" (Наказ Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України № 1092/5/54 від 27 червня 2008 року), відповідно до міжнародних договорів України доручення та додані до нього документи не потребують засвідчення в порядку консульської легалізації або шляхом проставлення апостилю.

Оскільки відповідач зареєстрований на території Республіки Білорусь, на виконання вимог п.2.3. Інструкції позивач повинен надати до суду завірений переклад позовної заяви та доданих документів на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України, яка буде зрозумілою для відповідача.

Відповідач зареєстрований на території Республіки Білорусь, то відповідно до вимог ч.1 ст.10 Мінської Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови. В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти.

Отже, з метою направлення судового доручення для проведення окремих процесуальних дій та вручення судових документів (копії позовної заяви з додатками ) необхідно звернутися до запитуваної установи юстиції з відповідним дорученням про вручення документів. При цьому, виходячи з положень вищевказаної Конвенції, документи мають бути подані російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на цю мову.

Однак, позовна заява з доданими додатками викладена українською мовою, що унеможливлює виконання умов Конвенції та розгляд справи.

Тому, позивачу необхідно надати до суду належний переклад позовної заяви російською мовою, оформлений та завірений належним чином (справжність перекладу або підпису перекладача на яких повинен бути засвідчений у встановленому порядку державним або приватним нотаріусом України), а також документів доданих до неї та надати докази того, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на утриманні позивача.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, - залишити без руху.

Надати позивачу строк - десять днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не виправлення недоліків позовної заяви у встановлений суддею строк, вона буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Павленко