П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 року м. Київ

Справа № 22-10617 Головуючий у 1-й інстанції: Коренюк А. М.

Унікальний № 753/18669/20 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Ратнікової В. М.

Невідомої Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

у с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 пред`явив в суд позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому просив стягнути з відповідача на його користь на період його навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років аліменти у розмірі 3 000 грн щомісячно, починаючи з 01 липня 2020 року (а. с. 1-2).

Позовні вимоги були обґрунтовані таким. Позивач є повнолітнім сином ОСОБА_1 . Наразі він навчається за денною формою навчання в Національному авіаційному університеті за спеціальністю «комп`ютерна інженерія» з терміном навчання з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року включно. Відповідач відмовляється добровільно приймати участь у матеріальному утриманні його як повнолітнього сина на період навчання, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на його утримання, як повнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на період навчання в Національному авіаційному університеті, починаючи з 06 листопада 2020 року, й до закінчення навчання - 30 червня 2023 року включно.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 908 грн судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а. с. 79-81).

Відзиву на апеляційну скаргу у визначений судом строк не подано.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім сином ОСОБА_1 (а.с. 4).

ОСОБА_2 хоча й досяг повноліття, проте не працює, навчається з вересня 2020 року на денному відділенні в Національному авіаційному університеті за спеціальністю «комп`ютерна інженерія» з терміном навчання з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року включно (а. с. 5).

Відповідач не приймає повноцінну участь у матеріальному утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, що й стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Окрім повнолітнього сина ОСОБА_2 , 2001 року народження, відповідач на утриманні має ще неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про його народження.

Задовольняючи частково позовну заяву ОСОБА_2 районний суд виходив з матеріального стану позивача, його потреби у зв`язку із навчанням, та матеріального стану відповідача, який працює, окрім повнолітнього сина ОСОБА_2 , має ще одного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , й має достатні можливості сплачувати аліменти на його утримання. Оскільки позивач не довів про можливість надання відповідачем допомоги на період навчання у вищому навчальному закладі, у розмірі 3 000 грн щомісячно, а відповідач спростував таку вимогу, надавши до суду довідку про щомісячний дохід у розмірі 8 400 грн, його сталий щомісячний заробіток, підстав для визначенням аліментів у твердій грошовій сумі немає, натомість наявні підстави для визначені розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги відповідача апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною 2 ст. 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до довідки приймальної комісії Національного авіаційного університету, ОСОБА_2 наказом ректора 1478/ст від 11 вересня 2020 року зарахований на навчання до Національного авіаційного університету для здобуття освітнього ступеня «Бакалавр» за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» за денною формою навчання з терміном навчання з 15 вересня 2020 року до 30 червня 2023 року (а. с. 5).

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Заперечуючи проти заявлених до нього вимог ОСОБА_1 надав до районного суду довідку про доходи з ОСББ «Тополя», де останній працевлаштований за сумісництвом та обіймає посаду голови правління з отриманням доходу на місяць 6 762 грн (а. с. 65).

Також відповідачем було надано копію з його трудової книги з якої убачається, що ОСОБА_1 12 червня 2020 року був звільнений із займаної посади менеджера у ТОВ «Інфотел Ком`юнікейшнз» (а. с. 66).

Крім того, на утриманні у відповідача перебуває неповнолітня дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.68).

При вирішенні справи районний суд не дослідив належним чином указані обставини справи, зокрема те, що відповідач працевлаштований за сумісництвом та має невеликий матеріальний дохід, одночасно маючи на утриманні неповнолітнього сина, та дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі ј частини від заробітку щомісячно. Такий розмір стягнення за даних обставин є надмірним тягарем для відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не бере участь по сплаті комунальних послуг, поточних витрат на ремонт та інше відхиляються апеляційним судом, оскільки звернення позивача до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів у зв`язку із навчанням в університеті саме по собі свідчить про відсутність у позивача матеріальної забезпеченості.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивача не сплачує позивачу аліменти та має заборгованість можуть бути прийняті при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, однак не є підставою для відмови у позові.

Відповідно до положень п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

З огляду на встановлене, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про наявність правових підстав для зміни рішення в частині розміру стягнутих з ОСОБА_1 аліментів шляхом зменшення цього розміру з ј частини від заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року змінити в частині розміру стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його утримання з ј частини його заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 (однієї шостої) частини його заробітку (доходу) щомісячно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді В. М. Ратнікова

Т. О. Невідома