Справа № 583/2211/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.01.2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), треті особи служба у справах дітей Охтирської міської ради Сумської області (місцезнаходження: вул. Перемоги буд. 1 кв. 34, м. Охтирка, Сумської області), служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області (місцезнаходження: вул. Малишка, 6, м. Обухів, Київської області) про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2021 року відповідачка звернулася до суду з зазначеною заявою та просить переглянути та скасувати заочне рішення від 14.01.2021 року і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Свої вимоги мотивує тим, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду від 14.01.2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та участі у вихованні з малолітніми дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визначено ОСОБА_2 спосіб участі батька у вихованні малолітніх: дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 , шляхом систематичних зустрічей з ними: кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю; кожні перші чи останні три дні осінніх, зимових, весняних шкільних канікул за домовленістю батьків; чотири тижні безперервно в літній період (під час канікул за домовленістю батьків) для спільного відпочинку та оздоровлення дитини з правом виїзду за межі м. Охтирка в межах України в тому числі за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 . А також надано батькам право змінювати порядок та час спілкування з дитиною лише за їх взаємною згодою. З вказаним рішенням ОСОБА_1 не згодна, проти позовних вимог вона заперечує, оскільки ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування позовної заяви. Підставою для скасування заочного рішення вважає своє формальне повідомлення про розгляд справи шляхом телефонограми, факт направлення їй судової повістки без доказів вручення є порушенням її процесуальних прав.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи не з`явилася, будь-яких заяв від неї не надійшло, про причини неявки суд не повідомила.

15.09.2021 року на електронну адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Степ`юк В.С. надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що договір про надання правничої допомоги з ним укладено лише 12.09.2021 року, у зв`язку з чим він не мав можливості ознайомитися з матеріалами справи. На думку суду ОСОБА_1 та її представник не добросовісно користуються своїми процесуальними правами та така поведінка спрямована на зволікання з розглядом справи. У відповідності до положень ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання не перешкоджає розгляду заяви. За таких обставин суд розглядає заяву за відсутності ОСОБА_1 та її представника.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позивач заперечував проти скасування заочного рішення.

Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з таких підстав.

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.01.2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та участі у вихованні з малолітніми дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визначено ОСОБА_2 спосіб участі батька у вихованні малолітніх: дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 , шляхом систематичних зустрічей з ними: кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю; кожні перші чи останні три дні осінніх, зимових, весняних шкільних канікул за домовленістю батьків; чотири тижні безперервно в літній період (під час канікул за домовленістю батьків) для спільного відпочинку та оздоровлення дитини з правом виїзду за межі м. Охтирка в межах України в тому числі за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 . А також надано батькам право змінювати порядок та час спілкування з дитиною лише за їх взаємною згодою.

Копія заочного рішення суду від 14.01.2021 року отримана відповідачкою 13.07.2021 року (а.с. 149). З заявою про перегляд заочного рішення звернулася до суду 29.07.2021 року.

У відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішеннявід 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції ст.288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Разом з цим у заяві ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення. Доводи, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням по суті.

Належних, допустимих доказів, яким б обґрунтовувала відповідачка свої заперечення проти вимог позивача суду не надано.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона була не повідомлена про розгляд справи, спростовуються судом, оскільки в матеріалах справи міститься телефонограма про повідомлення ОСОБА_1 та її представника про розгляд справи на 14.01.2021 року (а.с.106), від яких заяв не надійшло.

За таких обставин, враховуючи, що підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не знаходить законних підстав для скасування заочного рішення, отже, заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.127, 212, 247, 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.01.2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), треті особи служба у справах дітей Охтирської міської ради Сумської області (місцезнаходження: вул. Перемоги буд. 1 кв. 34, м. Охтирка, Сумської області), служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області (місцезнаходження: вул. Малишка, 6, м. Обухів, Київської області) про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, але заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О.Ярошенко