РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Семенюк Ю.О.

за участі заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 та Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 діючи через свого представника звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 . Просить суд встановити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 . Зокрема просить суд, заборонити ОСОБА_3 перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , заборонити наближатися на 1 (один) км. до місця фактичного проживання ОСОБА_1 , заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб ОСОБА_1 , та їх спільну малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати їх та у будь-який спосіб спілкуватися з ними, та заборонити ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею та їх спільною малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Свої вимоги мотивує тим, що вона в продовж 13 років проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_3 . Під час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 вчиняв насильство за адресою спільного проживання. Неконтрольована агресія кривдника призвела до того, що з 16.02.2021 року ОСОБА_1 спільно з дитиною змушені були переїхати, задля окремого проживання та уникнення домашнього насильства. ОСОБА_3 відзначається проявами неконтрольованої агресії та неодноразово вчиняв фізичне, психологічне, економічне насильство відносно заявниці. Також зазначає про наявність заяв про вчинення адміністративних правопорушень, що пов`язані з домашнім насильством та адміністративним протоколів про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву у повному обсязі, просять суд її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 перешкоджає йому у спілкуванні з сином.

Представник Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши заявника, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебували.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження наявним у матеріалах справи.

Як вбачається з листа Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області від 09.08.2021 р. №15964/200/01- 2021, згідно облікових записів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області по ІП "Єдиний облік" ІТС ІПНП, в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, зареєстровані наступні звернення:

- 02.07.2020 р. о 06:56 зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що 02.07.2020 р. по вул. Студентська, чоловік вчинив домашнє насильство, наніс тілесні ушкодження. Заявниця з дитиною втекла здому, переховується у дворі. Рішення №0000021. Зареєстровано в ЄРДР.

- 12.11.2020 р. о 21.30 надійшла письмова заява ОСОБА_1 про те, що цивільний чоловік вчиняє відносно неї психологічне, фізичне та економічне насильство. Рішення №0001682. Зареєстровано в ЄРДР.

- 12.02.2021 р. о 18:03 надійшла письмова заява ОСОБА_1 про те, що колишній співмешканець систематично погрожує заявниці та її дитині.

- 13.02.2021 р. о 19:06 надійшла заява ОСОБА_1 про те, що 13.02.2021 р. за спільним місцем проживання співмешканець, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку телевізора марки " Toshiba" Рішення №0000329. Зареєстровано в ЄРДР.

- 21.06.2021 р. о 18:25 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.06.2021 р. о 18:25 за адресою: АДРЕСА_1 виник конфлікт з чоловіком. Має заборонний припис. Заявник: ОСОБА_1 . Рішення №0001786. Зареєстровано в ЄРДР.

- 22.06.2021 р. о 19:30 зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що 22.06.2021 по АДРЕСА_2 , біля магазину Ера колишній співмешканець не віддає спільну дитину, 12 років матері заявниці.

- ІНФОРМАЦІЯ_2 о 16:45 надійшла заява ОСОБА_1 про те, що 21.06.2021 року цивільний чоловік з сумки її сина, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки "Xiaomi 7". Рішення № НОМЕР_1 . Зареєстровано в ЄРДР.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 03.12.2020 р. по справі №569/19886/20 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КупАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі у розмір 340 (триста сорок) гривень. У даній постанові встановлено, що ОСОБА_3 вчинив насильство в сім`ї відносно співмешканки: умисні дії фізичного та психологічного характеру, ображав свою співмешканку нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, а також шарпав останню за одяг, чим міг завдати останній шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю.

16.02.2021 року винесено терміновий заборонний припис Серії АА №124787 стосовно кривдника ОСОБА_3 , який вчинив домашнє насильство - нецензурну лайку стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 . Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 16.02.2021 р. по 26.02.2021 р. Особу встановлено. Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника - заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

03.03.2021 року Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/4348/21, 1-кп/569/981/21 призначено підготовче судове засідання по кримінальному провадженні №0000329 від 13.02.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого 4.1 ст.185 КК України. Потерпіла - ОСОБА_1 .

Постановою Рівненського міського суду суду Рівненської області від 09.04.2021 р. по справі №569/4668/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді 50 годин громадських робіт. Стягнуто в дохід держави судовий збір у сумі 454 грн. Під час розгляду справи встановлено: 19.02.2021 р. близько 08 год. 11 хв. гр. ОСОБА_3 в АДРЕСА_3 на зупинці громадського транспорту порушив умови забороненого припису серії АА №124787, чим вчинив повторно протягом року насильство в сім`ї, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 04.08.2021 р. призначено підготовче судове засідання по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.І ст.125 КК України на 10 год. 00 хв. на 22 вересня 2021 року по обвинуваченню у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.І ст 125 КК України (справа № 569/15947/21, 1-кп/569/1422/21).

28.08.2021 р. винесено терміновий заборонний припис Серії АА №124993 стосовно кривдника ОСОБА_3 , який вчинив домашнє насильство за адресою: АДРЕСА_4 , відносно колишньої співмешканки - ОСОБА_1 . Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 28.08.2021 р. по 07.09.2021 р.

У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 27 Конституції України встановлено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно з ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У ст. 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Згідно ст. 350-4 ЦПК України в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Згідно ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено п.3, 6, 7, 8 та 14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ч.1, 2 ст. 350-6 ЦПК України суд, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

В свою чергу, як унормовано ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Крім того, згідно зі ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE", № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Підсумовуючи викладене, оцінивши всі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і тому підлягає задоволенню у спосіб, який просить заявник, а, отже, є необхідність в ухваленні судового рішення про видачу обмежувального припису шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

За правилами ч.3ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10,12,13,89,263,265,273,350-6,353, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 та Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про видачу обмежувального припису - задоволити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мешкає в АДРЕСА_5 , строком на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_3 перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на 500 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

- заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , та їх спільну малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати їх та у будь-який спосіб спілкуватися з ними.

- заборонити ОСОБА_3 ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею та їх спільною малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4 ст.350-6 ЦПК України). Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає в АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в АДРЕСА_5 .

Заінтересована особа Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, вул.Пушкіна, 4.

Суддя І.О.Гордійчук