Справа № 495/3716/20
19 лютого 2021 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Савицького С.І.
при секретарі Гасанзаде М.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування,-
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стефківський В.І., звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з цивільним позовом до ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія» (далі - Відповідач) та просить суд:
2) Стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч гривень) 00 копійок.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що 06.11.2018 р. на автодорозі «Затока Білгород-Дністровський» біля с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mersedes-Benz 4141 K», д/н НОМЕР_1 , який скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер. На момент настання ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mersedes-Benz 4141 K», д/н НОМЕР_1 була застрахована у відповідача за спричинену шкоду майну, життю та/або здоров`ю третіх осіб, відповідно до полісу АК/8817042, що діяв станом на дату спричинення такої шкоди. Право на отримання страхового відшкодування заподіяної шкоди має син загиблого ОСОБА_2 ОСОБА_1 , який є позивачем по справі. У відповідності до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» від 06.12.2017 р. розмір заробітної плати на момент настання ДТП становив 3723,00 грн. Зважаючи на коло осіб, яким належить право на одержання компенсації від Відповідача моральної шкоди, належна до виплати Позивачу частка по відшкодуванні моральної шкоди становить 1/1 розміру страхового відшкодування, що в грошовому еквіваленті становить: 12 : 1/1 х 3 723,00 грн. = 44 676,00 грн. Розмір належного Позивачу страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою становить 44 676,00 грн. У відповідності до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Відповідно до ч. 27.4 ст. 27 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плату місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Позивач поніс витрати на поховання загиблого батька. Розмір витрат на поховання становить 51 000,00 грн. Понесені витрати підтверджуються договором-замовленням № 1402 від 07.11.2018 р. та товарним чеком № 1402 від 07.11.2018 p., виданими ФОП ОСОБА_3 .
У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 06.12.2017 р. розмір мінімальної заробітної плати на момент настання ДТП становив 3 723,00 грн. (12 х 3 723,00 грн. = 44 676,00 грн.) Таким чином, враховуючи відповідальність страховика в межах ліміту, передбаченого ст. 27 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» з Відповідача підлягає до стягнення сума витрат на поховання в розмірі 44 676,00 грн.
Загальна сума позовних вимог становить 89 352,00 грн.
Позивач не є фахівцем в галузі права, а справа є складною і має дуже велике значення для Позивача, оскільки внаслідок ДТП загинув його батько ОСОБА_2 . Втрата батька завдала Позивачу непоправну моральну шкоду та душевні страждання.
Для захисту своїх прав він був змушений звернутися до адвокатського об`єднання «Автопоміч», що підтверджується договором про надання правової допомоги № 2577 від 20 травня 2020 р.
Підстави та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану адвокатом, регламентовано у ст. 137 ЦПК України.
До матеріалів справи приєднано Договір про надання правової допомоги № 2577 від 20.05.2020 p., укладений між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Автопоміч», детальний розрахунок робіт (наданих послуг) від 18.06.2020 p., виконаних для надання правничої (правової) допомоги Адвокатом на виконання договору про надання правової допомоги. Вартість однієї години роботи адвоката відповідно до узгодженого Сторонами Додатку № 1 до Договору становить 1 000,00 грн.
За змістом Детального розрахунку робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої допомоги вбачається, що адвокатське об`єднання «Автопоміч» надавало Позивачу правову допомогу, що узгоджується із обов`язками, визначеними Договором про надання правової допомоги, пов`язану з: наданням консультацій та правового аналізу наявних у Клієнта доказів (документів); опрацюванням законодавчої бази, що регулює відносини між Позивачем та Відповідачем; формування правової позиції по веденню справи та вибір стратегії; аналізом судової практики; написанням, підготовкою, копіюванням та надсиланням позовної заяви з додатками в суд. Загальна кількість витраченого часу на надання правової допомоги Замовнику становить 10 годин 00 хвилин, відповідно вартість наданих послуг, при вартості однієї нормогодини в розмірі 1 000,00 грн., становить 10 000,00 грн. В подальшому під час розгляду справи в суді Позивач понесе витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. у зв`язку із розглядом справи.
Позивач в судове засідання не з`явився, причина неявки суду невідома. В матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутністю.
Представник ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
У відповідності до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з частиною першою статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Відповідно до ст.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Згідно з ст.22 зазначеного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
06.11.2018 р. на автодорозі «Затока Білгород-Дністровський» біля с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mersedes-Benz 4141 K», д/н НОМЕР_1 , який скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер.
З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «Mersedes-Benz 4141 K», д/н НОМЕР_1 була застрахована у відповідача за спричинену шкоду майну, життю та/або здоров`ю третіх осіб, відповідно до полісу АК/8817042, що діяв станом на дату спричинення такої шкоди.
З копії полісу №АК8817042 вбачається, що між ПрАТ «УПСК» та ПАТ Українська акціонерна страхова компанія» укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальності якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Lanciak» д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України № №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», визначає, що оцінка майна є результатом практичної роботи суб`єкта оціночної діяльності.
З калькуляції Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 06.12.2017 р. розмір мінімальної заробітної плати на момент настання ДТП становив 3 723,00 грн. (12 х 3 723,00 грн. = 44 676,00 грн.). Таким чином, враховуючи відповідальність страховика в межах ліміту, передбаченого ст. 27 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» з Відповідача підлягає до стягнення сума витрат на поховання в розмірі 44 676,00 грн. Загальна сума позовних вимог становить 89 352,00 грн.
Даний висновок, приймається судом до уваги, як належний та допустимий доказ про визначення вартості заподіяної шкоди береться до розрахунку відшкодування шкоди відповідачами.
Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано втрату у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) має право на їх відшкодування.
Згідно ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Положеннями ч.1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
З роз`яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.6, 13 постанови №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК, крім того відповідно до п. 13 враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майн.
Крім того, позивачу за наслідками ДТП була завдана моральна шкода, яка виразилась у негативних емоціях і переживаннях з приводу втрати близької людини.
Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях у зв`язку із знищенням або пошкодженням майна фізичної особи.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Відповідно до п.7, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. За моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132-134 КЗпП ( 322-08 ), якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди , завданої джерелом підвищеної небезпеки", суд ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України.
Статтею 60 ЦПК України крім того покладено обов`язок доказування і подання доказів сторонами. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
За положеннями ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
З метою захисту своїх цивільних прав позивач був змушений звернутися до АО «Автопоміч», що підтверджується наданим до позовної заяви Договором про надання правничої допомоги № 2577 за положенням якого вартість однієї години роботи адвоката становить 1 000 гривень. Загальна кількість витраченого часу на надання правової допомоги позивачу становить 10 годин, відповідно загальна вартість отриманих позивачем адвокатських послуг становить 10 000 гривень. Вказану суму адвокатських послуг суд вважає обґрунтованою та підтвердженою.
З огляду на викладене вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 10 000 грн. підлягають задоволенню.
Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись вимогами ст. ст. 10, 60, 89, 141, 208, 209, 212-215, 218, 280-282, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І.Савицький