Справа № 161/9556/21
Провадження № 2/161/2828/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання Фурман Ю.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної компенсації в порядку поділу спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

26.05.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 09.08.2010 року між нею та відповідачем ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, за час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина - син ОСОБА_5 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.10.2020 року їх шлюб було розірвано. За час подружнього життя ними було набуто у спільну сумісну власність автомобіль Opel Vivaro, 2011 р.н., номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 (дата реєстрації права власності 06.03.2015 року) (далі - автомобіль) та земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану у с. Гірка Полонка Луцького р-ну Волинської обл., кадастровий номер: :01:001:3023 (дата реєстрації права власності 09.12.2016 року) (далі - земельна ділянка). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2020 року за нею було визнано право власності на 1/2 частку автомобіля та земельної ділянки. Вказує, що транспортний засіб є річчю неподільною, а земельна ділянка, хоч і є подільною річчю, однак конкретного варіанту поділу в натурі нею з відповідачем не досягнуто, спільне володіння і користування спірним майном є неможливим. Відтак, виникає необхідність у матеріальній компенсації їй за належні їй частки у спільній сумісній власності подружжя. Згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки та звіту про оцінку вантажного автомобіля вартість всього майна складає 419190,00 грн., з яких земельна ділянка - 149490 грн.; транспортний засіб - 269700 грн.). Враховуючи наведене, просить суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь в порядку поділу спільного майна подружжя матеріальну компенсацію вартості спірного майна в сумі 209595,00 грн., а також судові витрати по справі.

У судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, які викладені у вищевказаній позовній заяві, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, пояснивши суду, що стороною позивача було обрано неправильний спосіб захисту. Також просив взяти до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 в період шлюбу з його довірителем реалізувала транспортний засіб, який був придбаний останніми у шлюбі, а також використала отримані кошти у власних цілях. Крім того, заходи досудового врегулювання спору між сторонами не проводилися. Просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.08.2010 року Гіркополонківською сільською радою Луцького району Волинської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний актовий запис № 14. Зазначене стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

За час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився спільний син - ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.10.2020 року в цивільній справі № 161/12901/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано. Вказане судове рішення набрало законної сили 09.11.2020 року.

Судом також встановлено, що сторонами за час шлюбу було придбано автомобіль Opel Vivaro, 2011 р.н., номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 (дата реєстрації права власності 06.03.2015 року) та земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану у с. Гірка Полонка Луцького р-ну Волинської обл., кадастровий номер: :01:001:3023 (дата реєстрації права власності 09.12.2016 року).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2020 року в цивільній справі № 161/12595/20 за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частку вищевказаних транспортного засобу та земельної ділянки. Вказане судове рішення набрало законної сили та є чинним.

Отже, на момент розгляду справи судом, у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебуває по 1/2 частці спірного майна.

У своєму позові позивач ставить питання про стягнення з ОСОБА_4 на свою користь в порядку поділу спільного майна подружжя матеріальну компенсацію вартості спірного майна, оскільки спільне володіння і користування спірним майном є неможливим.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна поружжя» передбачено, що при вирішенні питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного із подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У свою чергу, в постанові від 23.01.2019 року у справі № 319/90/17, Верховний суд прийшов до висновку, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України).

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

У даному випадку сторона позивача просить компенсувати вартість 1/2 частки спірного майна, при цьому, стороною відповідача не заперечувалося подальше залишення вказаного майна у власності відповідача.

При цьому, суд вважає доведеним, що транспортний засіб є річчю неподільною, а земельна ділянка, з урахуванням її розміру та цільового призначення, унеможливлює її виділ в натурі.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію за її частку в спірному майні.

Згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,1000 га, розташовану у с. Гірка Полонка Луцького р-ну Волинської обл., кадастровий номер: :01:001:3023 та звіту про оцінку вантажного автомобіля Opel Vivaro, 2011 р.н., номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , загальна вартість даного майна складає 419190 грн., з яких: вартість земельної ділянки 149490 грн.; вартість транспортного засобу - 269700 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне в порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 стягнути з відповідача на користь позивачки 209595 грн. матеріальної компенсації вартості спірного майна, залишивши таке у власності ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Отже, за наслідками розгляду справи із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в розмірі 2095,95 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 70, 71 СК України, ст.ст. 355, 356, 357, 358 ЦК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя матеріальну компенсацію вартості майна у сумі 209595 (двісті дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2095 (дві тисячі дев`яносто п`ять) грн. 95 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 21 грудня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук