ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4654/20Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М.
Провадження № 22-ц/817/860/21 Доповідач - Бершадська Г.В.
Категорія - 310000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючого - Бершадська Г.В.

Суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

з участю секретаря - Дідух М.Є.

апелянта ОСОБА_1 , його представника адвоката Вароди П.Б. та Глущук Л.З.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2021 року (ухвалене суддею Вийванко О.М., повний текст якого складено 31 травня 2021 року) у цивільній справі № 607/4654/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей про визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дітей.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка ОСОБА_4 . Вони разом проживали у спільній квартирі, однак 01.02.2020 відповідач забрала дітей та переїхала проживати в інше орендоване житло в м. Тернополі та повідомила що не бажає перебувати у шлюбі. У зв`язку з недосягненням згоди щодо місця проживання дітей та посилаючись на наявність у нього власного житла, тривале проживання дітей у зазначеній квартирі та відвідування школи за місцем проживання, позивач просив визначити місце проживання дітей з ним за місцем його проживання.

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до відповідача ОСОБА_1 , про визначення місця проживання дітей із матір`ю.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 посилалась на те, що спільне сімейне життя з відповідачем у них не склалось, вона звернулась з позовом про розірвання шлюбу, забрала дітей та перейшла проживати в інше житло. За її місцем проживання наявні належні матеріально-побутові умови для проживання дітей. Також, вона позитивно характеризується та належним чином дбає про дітей, займається підприємницькою діяльністю та має достатній заробіток, а тому може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольнити гармонійний розвиток їх особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 25 травня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з ним відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визначено місце проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із матір`ю ОСОБА_2 за місцем її проживання.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Апелянт зазначив, що суд ухвалив рішення всупереч думки дочки ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні висловила категоричне бажання проживати з батьком, син не зміг висловити думку з приводу того з ким він бажає проживати з батьків. Суд у своєму рішенні не мотивував чим відповідає найкращим інтересам дітей проживання їх з матір`ю а не батьком.

В судовому засіданні ОСОБА_2 подала заяву про те, що вона відмовляється від поданого нею зустрічного позову про визначення місця проживання дітей з нею та про визнання нею позову ОСОБА_1 про визначення місця проживанням дітей з ним.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 9 вересня 2021 року прийнято відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з нею, визнано нечинним рішення Тернопільського міськрайонного суду від 25 травня 2021 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей і в цій частині провадження закрито.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та додатково пояснив, що діти з матір`ю проживали нетривалий час, повернулись проживати до нього у квартиру, в якій раніше проживали, та відвідують школу яку відвідували, оскільки відповідач проживає в іншому районі Тернополя.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу визнала, підтримала подану нею заяву про свою згоду з тим, щоб діти проживали з батьком.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно частини 1 та 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини насамперед слід виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 07.07.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка ОСОБА_4 .

Сім`я разом з дітьми проживала у спільній квартирі в АДРЕСА_1 . Неповнолітні діти навчались у спеціалізованій школі I-III ступенів №7 з поглибленим вивченням іноземних мов. Сторони зареєстровані як фізичні особи-підприємці.

У лютому 2020 року відповідач переїхала проживати разом з дітьми в інший район міста Тернополя.

Позивач на диспансерному обліку в КУТОР ТОНД з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, опіоїдів та в КНП Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня з приводу ознак психічного захворювання не перебуває.

Неповнолітня ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 у судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування пояснила, що бажає проживати разом з батьком, а син ОСОБА_6 не повідомив з ким бажає проживати та пояснив, що з матір`ю йому проживати добре.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що сторони після вирішення судом першої інстанції спору щодо визначення місця проживання дітей досягнули між собою згоди щодо того, що діти будуть проживати з батьком у їхній квартирі та відвідувати школу у якій раніше навчались.

Враховуючи згоду сторін щодо визначення місця проживання дітей з батьком, позивачем у справі, сталі соціальні зв`язки дітей по місцю свого проживання та навчання, думку доньки ОСОБА_5 щодо бажання проживати з батьком, а також те, що позивач за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, має самостійні доходи колегія суддів приходить до висновку що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити у справі нове рішення, яким визначити місце проживання неповнолітніх дітей сторін ОСОБА_6 та ОСОБА_5 разом з батьком.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 389, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із батьком ОСОБА_1

Судові витрати покласти на сторони в межах сум ним понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 вересня 2021 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Хома М.В.

Гірський Б.О.