Справа № 510/2242/20
Провадження № 2/510/412/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.21 року Ренійський районний суд Одеської області У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за заповітом, у встановлений законодавством строк звернувся із заявою про прийняття спадщини. Пізніше, 11.11.2020 р. позивач звернувся до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, заперечень проти позову не має.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; довідка Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 10.11.2020 р. № 956, із якої вбачається, що на момент смерті ОСОБА_3 разом з ним мешкала ОСОБА_2 ; довідка Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 10.11.2020 р. № 957; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу; заповіт від 05.09.2016 р., згідно якого ОСОБА_2 все своє майно заповіла онуку ОСОБА_1 ; заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 20.06.2017 р., спадкова справа № 152/2017; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкодавець ОСОБА_2 , спадкова справа № 152/2017; технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 ; довідка Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 10.11.2020 р. № 958, із якої вбачається, що ОСОБА_3 рахується житловий будинок по АДРЕСА_1 ; звіт про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку по АДРЕСА_1 ; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1 .. Під час життя ОСОБА_3 заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцем першої черги була дружина ОСОБА_2

ОСОБА_2 прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області № 956 від 10.11.2020 р., однак не оформили її.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1 , який вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 ..

Під час життя ОСОБА_2 залишила заповідальне розпорядження, у зв`язку з чим спадкоємство здійснюється за заповітом. Спадкоємцем за заповітом є позивач по справі ОСОБА_1

20.06.2017 р., тобто у встановлений законодавством строк, ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим була заведена спадкова справа № 152/2017. У заяві зазначено, що він приймає спадщину після смерті бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Тобто у заяві прізвище спадкодавця зазначено як « ОСОБА_4 », тобі як спадщина відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Проаналізувавши документи, суд приходить до висновку, що у заяві про прийняття спадщини позивачем допущена орфографічна помилка у написанні прізвища спадкодавця, оскільки дата народження та час смерті, зазначені у заяві позивача про прийняття спадщини від 20.06.2017 р., заповіті ОСОБА_2 та в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 13.01.2017 р., співпадають.

Пізніше, 11.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Таким чином, позивач прийняв спадщину, що залишилася після смерті бабусі ОСОБА_2 шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, спадкоємців за законом, які б мали обов`язкову долю у спадщині, не має.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно до п. 20 ППВСУ від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України) після смерті бабусі ОСОБА_2 . Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України після смерті ОСОБА_2 , яка, в свою чергу, спадщину прийняла в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України після смерті чоловіка ОСОБА_3 .. Спадкоємців за законом, які мають обов`язкову частку у спадщині, не встановлено.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього (відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1225, 1233, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін