Справа № 441/1564/21 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/811/3343/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Шеремети Н.О.,

при секретарі Ждан К.О.,

з участю ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_3 , представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Городоцької міської ради Львівської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері, він є спадкоємцем за заповітом квартири, що на АДРЕСА_1 .

Зазначив, що будучи спадкоємцем вищезазначеної квартири, одразу не скористався у встановлений законом строк, своїм правом звернення до нотаріуса у зв`язку із перебуванням на самоізоляції по підозрі у захворюванні коронавірусом, крім того про заповіт дізнався у лютому 2021 року.

16.07.2021 приватним нотаріусом Павлишин Х.М., йому відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 по причині пропущеного строку її прийняття.

Вважає, що поважність причини пропуску строку прийняття спадщини є об`єктивною і пов`язаною з труднощами, що виникли внаслідок перебування його на самоізоляції по підозрі у захворюванні коронавірусом та відсутність відомостей про заповіт, а тому просить визначити додатковий строк у 3 місяці для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Заочним рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 25 серпня 2021 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 ) додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у три місяці, з дня вступу рішення в законну силу.

Рішення суду в апеляційному порядку 21 вересня 2021 року оскаржила ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. В апеляційній скарзі зазначає, що до участі у справі не було залучено спадкоємців за законом: ОСОБА_1 (донька спадкодавця), ОСОБА_6 (сина спадкодавця), ОСОБА_7 (чоловік спадкодавця).

Окрім того, зазначає, що позивач звертаючись із позовом умисно приховав від суду інформацію про наявність спадкоємців за законом, в тому числі тих, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Вважає, що відповідачами по справі мали б бути залучені вище перераховані особи, як спадкоємці першої черги за законом, а не Городоцька міська рада.

Окрім того, зазначає, що до матеріалів справи не долучено доказів, які підтверджують поважність причин, за яких позивач несвоєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Не погоджується з покликанням позивача, що у зв`язку із перебуванням на самоізоляції по підозрі у захворюванні коронавірусом, оскільки в підтвердження цьому не подав жодного письмового доказу.

Також не погоджується з покликанням позивача, що він не знав про заповіт, оскільки в позовній заяві він стверджує, що в середині лютого 2021 року його брат віддав йому оригінал заповіту.

Крім цього, зазначає, що позивач ввів в оману суд, вказуючи, що до дня смерті мати проживала сама в АДРЕСА_3 , проте фактично без реєстрації з нею проживав її чоловік ОСОБА_7

В апеляційній скарзі просить скасувати заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 серпня 2021 року.

25 листопада 2021 року від позивача по справі ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Звертає увагу, що скаржник та ОСОБА_6 не можуть бути залучені до справи, оскільки вони пропустили шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження слід закрити із наступних підстав.

Ухвалюючи заочне рішення про задоволення позову ОСОБА_3 , суд визнав поважною причину пропуску ОСОБА_3 строку для прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5 , оскільки він перебував на самоізоляції по підозрі у захворюванні коронавірусом, що є тривалою хворобою, яка потребує лікування та не був обізнаний про заповіт.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України у чинній на даний час редакції суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 13.07.2021. (а.с. 5).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14.07.2021 ОСОБА_5 (мати позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 років (а.с. 4).

Із копії заповіту посвідченого 04.12.2020 приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Павлишин Х.М., витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №62753979 від 04.12.2020, убачається, що ОСОБА_5 за життя, на випадок смерті розпорядилась своїм майном, і зокрема, квартиру, що на АДРЕСА_1 заповіла своєму сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6, 7).

Згідно постанови приватного нотаріуса Павлишин Х.М., ОСОБА_3 після смерті своєї матері ОСОБА_5 звертався із заявою про прийняття спадщини, однак йому відмовлено у зв`язку з тим, що він пропустив, встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України, шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 9).

Позивач стверджує, що пропустив встановлений законом строк у зв`язку із перебуванням на самоізоляції по підозрі у захворюванні коронавірусом та не знав про наявність заповіту.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 1 ст. 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вказано у Постанові ВС/КЦС (справа № 565/1145/17 від 26.06.19) поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Як вбачається із матеріалів справи, спадщина після смерті ОСОБА_5 , відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, закінчився 24.06.2021.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_5 за життя, на випадок смерті розпорядилась своїм майном, і зокрема, квартиру, що на АДРЕСА_1 заповіла своєму сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6, 7), спадщина після смерті ОСОБА_5 , відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, закінчився 24.06.2021. З огляду на вищенаведене, суд визнав поважною причину пропуску ОСОБА_3 строку для прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5 , оскільки він перебував на самоізоляції по підозрі у захворюванні коронавірусом, що є тривалою хворобою, яка потребує лікування та не був обізнаний про заповіт.

Колегія суддів встановивши, що ОСОБА_3 був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_5 не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що до участі в справі не було залучено спадкоємців за законом ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як належними відповідачами по справі, так як в них із позивачем виник спір з приводу спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Колегія суддів вважає, що доводи скаржника щодо порушення їхніх прав є безпідставним, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень, зокрема, у судах апеляційної інстанції. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини й громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, якими врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічні висновки викладено у Постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18), від 15 січня 2020 року у справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19), від 25 березня 2020 року у справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 30 квітня 2020 року у справі № 352/382/18 (провадження № 61-40424св18), від 30 вересня 2020 року у справі № 361/1953/18 (провадження № 61-16095св19), від 07 жовтня 2020 року у справі № 234/17511/19 (провадження № 61-8215св20).

Отже, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК Українисуду з метою встановлення кола спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, необхідно у тому числі перевіряти наявність заведеної нотаріусом спадкової справи.

Виходячи з аналізу статті 1251 ЦК України, територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування є відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

Верховний Суд у Постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 619/2796/19-ц, дійшов висновку, що предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Встановивши, що після смерті ОСОБА_5 у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не залучені до участі у розгляді цієї справи як відповідачі, колегія суддів дійшла висновку що Городоцька міська рада Львівської області у цьому випадку як орган місцевого самоврядування є належним відповідачем у справі.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 25 серпня 2021 року не вирішувалися питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що оскаржуване рішення якимось чином порушує права скаржника.

Відповідно до ч.3 ст.362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження, за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися.

Встановивши, що ОСОБА_1 не має права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки таким не вирішено питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, колегія суддів приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 362 ч.3, 389-391 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Городоцької міської ради Львівської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.О. Шеремета