№ 336/5824/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Мойсєєвої Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.01.2021 року в м. Запоріжжі , на перехресті вул. Іванова та вул. Кругова сталося дорожня-транспортна пригода (ДТП), у якій було пошкоджено автомобіль марки Chevrolet Lacetti реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , на праві власності. Даний факт підтверджуються постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2021 року по справі 336/817/21, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2 .

Розмір матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу, визначається на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом МЮУ від 24.11.2003 року за № 142/5/2092. Відповідно до абз.2 п. 8.2 Методики вартості матеріального збитку визначається, як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля та величини ВТВ (втрати товарної вартості). Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових підтверджено Калькуляцією про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобі від 01.02.2021 року за № 80111-21 і становить 8231,81 (вісім тисяч двісті тридцять одна гривня 81 копійка).

Оскільки відповідальність відповідача, згідно з полісом обов`язкового цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/0277402 від 22.04.2020 року, застраховано у ТДВ «Страхова компанія «Кредо» позивач звернулася до зазначеної страхової компанії.

Поліс укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб в межах до 130 000,00 грн. включно, франшиза 2600,00 грн. Страховик склав страховий акт та виплатив страхове відшкодування у розмірі 5631,81 гривен. Позивач зазначає, що до сьогодні сума 2600,00 грн., франшиза залишається не виплаченою відповідачем (положенням ст. 1194 ЦК України), хоча на його адресу листом з повідомленням про вручення було відправлено претензію з пропозицією в добровільному порядку здійснити виплату франшизи. Претензію відповідачем було проігноровано, жодного реагування на лист від відповідача не надійшло, матеріальні збитки не відшкодовано, що додало позивачу ще більших моральних та душевних страждань з приводу пошкодження її транспортного засобу у дорожньо-транспортної пригоди і вимагало додаткових зусиль та витрат для відновлення її порушеного права, в результаті дорожньо-транспортної пригоди пошук додаткових грошей на ремонт транспортного засобу консультації у юриста, звернення з позовом до суду.

Крім майнової шкоди внаслідок спричиненої відповідачем, позивачу завдано моральну шкоду, яка полягала у її моральних та душевних стражданнях, яких вона зазнала з приводу пошкодження її транспортного засобу, через неможливість користуватися своїм автомобілем в звичному режимі, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми. Також у моральних стражданнях з приводу бездіяльності відповідача є невиплата в добровільному порядку частини матеріальних збитків (франшиза).

Позивач зазначає, що протягом тривалого часу, у зв`язку із пошкодженням автомобіля, їй довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через, що тривалий час вона не могла вночі спокійно спати, стала знервованою. І до того суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого вона почала до всього нервово відноситися, крім того це її перший і улюблений автомобіль. Такий стан речей призвів до напружених сосунків у родині.

Позивач звертає увагу, що хоч і відповідач визнав свою вину у скоєнні ДТП, з його боку ніяких пропозицій допомоги у вирішенні цього питання не надходило. Й, навпаки, через ігнорування відповідачем її пропозицій владнати цю ситуацію в досудовому порядку, через бездіяльність відповідача у питанні виплати франшизи, їй було завдано додаткових значних моральних та душевних страждань з його боку.

На підставі вищенаведеного просить суд стягнути з відповідача на її користь завданої матеріальної шкоди у сумі 2600 грн. франшизи, яка передбачена умовами поліса страхування № АР /0277402 від 22.04.2020 року, а також стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 3000 гривень, поклавши судові витрати на відповідача.

Ухвалою суду від 26.07.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою суду від 25.10.2021 року було здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням ) сторін.

Позивач надала до суду заяву, відповідно до якої просить суд, розглядати справи без її участі та без фіксації технічним засобами. Позов підтримує, просить суд задовольнити в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з`явився, проте надав відзив, де просить відмовити у задоволенні позову, виходячи із наступного. Так, на підтвердження розміру матеріального збитку, позивачем надано страховий акт без номеру та дати, не затверджений начальником відділу врегулювання збитків та підписаний невідомою особою ОСОБА_3 , посада якого є загадкою. При цьому згідно вказаного акту сума страхового відшкодування до виплат склала 5631 гривня 81 копійка.

Зазначає, що у своєму позові позивач наголошує про те, що розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, визначається на підставі методики оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом МЮ від 24.11.2003 року за № 142/5/2092. В порушення своїх же тверджень позивач не надає відповідний висновок експерта, зроблений на підставі вказаної Методики. Позивач надала, знову ж невідомо, як і ким виконану, ремонту калькуляцію № 80111-21 на підтвердження розміру матеріальної шкоди.

Відповідно до вказаної ремонтної калькуляції розмір ремонту складає 5631 гривень 81 копійка. У зв`язку із тим, що сума збитку та виплачена позивачу сума співпадають, що позивач не міг помітити, то можна зробити висновок про зловживання своїми правами та безпідставне подання позову до відповідача.

Крім того, в обґрунтування моральної шкоди позивач посилається на те, що їй необхідно було позичити гроші на ремонт автомобіля та тривалий час його ремонтувати.

Однак, як вказано вище відповідачем сума збитку та виплачена сума страховою компанією повністю співпадають, про те, що автомобіль тривалий час знаходився у ремонту на СТО, жодних доказів не підтверджено, крім того, взагалі з матеріалів справи невідомо, чи керує автомобілем позивач, якій виповнилося 69 років та чи взагалі має водійське посвідчення.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази у справі, вивчивши заяви сторін по суті спору, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі у зв`язку із таким.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником транспортного засобу є ОСОБА_1 .

Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 336/817/21 пр. 3/336/635/2021 від 18.02.2021 року, яка відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень та автоматизованої системи документообігу суду набрала законної сили 02.03.2021, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, із накладенням відповідного адміністративного стягнення.

За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що 26.01.2021 р. о 18 год. 40 хв. в м.Запоріжжі на перехресті вул.Іванова та вул. Кругова, водій ОСОБА_2 керував т.з. «DAEWOO LANOS» н.з.: НОМЕР_2 , під час перестроювання, не дав дорогу т.з. «CHEVROLET LACETTI» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Водночас правовідносини із спору про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, регулюються також нормами, які регулюють страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.04.2020 року № АР/0277402 у ТДВ СК «Кредо».

Як вбачається із змісту ремонтної калькуляції № 80111-21 від 01.02.2021 вартість ремонту транспортного засобу становить 8 231,81 гривні (а.с. 13), що спростовує довід відповідача про те, що вартість ремонту відповідно до цієї калькуляції становить 5631,81 грн.

Відповідно до п. 3.2 страхового акту б/н, без дати, підставою для визначення суми страхового відшкодування була, зокрема, вказана калькуляція № 80111-21 від 01.02.2021. Розмір франшизи становить 2600 грн. (п. 3.4), а згідно із п. 3.5 сума страхового відшкодування до виплати становить 5613,81 грн. (а.с. 6).

Зідно з п. 12.1. ст.12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до п.36.6 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 2600 гривень, підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що невиконання страховиком певних вимог діловодства, на які посилається відповідач у відзиві, не може бути підставою для відмови компенсації суми франшизи, яка передбачена умовами договору страхування та не сплачена відповідачем.

Стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частина третя та четверта статті 23 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст. 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК, п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК). ОСОБА_1 , подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди.

Суд виходить з того, що спричинені внаслідок події ДТП моральні страждання потягли за собою негативні зміни у звичному укладі життя позивача та його родини. Безумовно, заподіяна відповідачем внаслідок ДТП шкода, викликала у позивача моральні страждання, які полягали у неможливості користуватися автомобілем у звичному режимі, у незручностях у повсякденному житті, у витрачанні часу, необхідного для відновлення свого порушеного права, у тому числі для візитів у страхову компанію, консультацій із юристами та звернення з позовом до суду.

Поважний вік позивача, на який посилається у відзиві відповідач, навпаки вказує на те, що неможливість користуватися автомобілем у звичному режимі, у тому числі в якості пасажира, додає позивачці ще більших незручностей у повсякденному житті, та з огляду на її вік, час, який витрачає ОСОБА_1 для відновлення свого порушеного права, є воістину безцінним.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, сума моральної шкоди, заявлена до стягнення, не є надмірною, достатньо обґрунтована, та, на переконання суду, в достатній мірі компенсує завдані немайнові втрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви був сплачений судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується квитанцією від 20.07.2021 року.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю, то суд вважає, що з ОСОБА_2 , необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 908 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141,263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С.Боєв

22.11.21