Справа № 738/1313/21
№ провадження 2/738/487/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

за участю:

секретаря судового засідання: Лях Н.М.

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківський прав, -

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою в якій просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка є її колишньою невісткою. Протягом семи років малолітня ОСОБА_4 проживає з позивачкою - бабусею, яка займається її вихованням, матеріально забезпечує, створює належні умови для виховання та розвитку дитини. Матір дитини після розлучення з сином позивачки, проживає окремо, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не приймає участі у вихованні та навчанні дитини, ніде не працює, матеріально не допомагає, трапляються випадки зловживання спиртними напоями. Крім цього, відповідачка добровільно подала комісії з питань захисту прав дитини заяву, в якій відмовляється від батьківських обов`язків та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 .

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягала на їх задоволенні. Доповнила суду, що забрала дитину у віці 2,5 років, оскільки сусіди повідомили їй, що мати залишила дитину і три дні не з`являлась додому. З того часу малолітня ОСОБА_4 проживає з нею, відповідачка хоч поверталась проживати в одній сім`ї з сином позивачки, проте дитиною вони не цікавились, бажання повернути дитину в сім`ю не виявили. Позивачка не заперечувала проти розгляду справи без участі її представника - адвоката Омельяненко Л.І., яка надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 .

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, до суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують, про що надали суду висновок.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засіданні не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також просить позовні вимоги задовольнити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що проживає по-сусідству з позивачкою ОСОБА_1 і добре знає цю сім`ю. Свідок підтвердила, що малолітня ОСОБА_4 близько семи років проживає зі своєю бабусею - позивачкою, яка піклується про неї, забезпечує її матеріально. Свідок жодного разу не бачила, щоб до дитини приходила її матір.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Величківської сільської ради Менського району Чернігівської області 27 грудня 2011 року вбачається, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 13).

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано. Рішення набрало законної сили 27 січня 2015 року (а.с.14).

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З довідки № 198/5, виданої старостою Киселівського старостинського округу 30.09.2021 слідує, що за адресою по АДРЕСА_1 зареєстровані: голова господарства - ОСОБА_1 , син - ОСОБА_3 , онука - ОСОБА_4 , колишня невістка - ОСОБА_2 , донька колишньої невістки - ОСОБА_7 . ОСОБА_1 разом зі своєю онукою ОСОБА_4 орієнтовно з 2014 року проживають по АДРЕСА_2 (а.с.19).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_2 разом зі своєю онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Умови проживання задовільні, в будинку прибрано. Зі слів бабусі вони проживають з 2014 року, мають джерело доходу - пенсію та орендну плату за паї. Бабуся здійснює догляд за онукою, купує для неї одяг, шкільне приладдя (а.с.18).

З довідки № 42 від 29.09.2021 виданої директором Киселівського ЗЗСО 1-111 ступенів Менської міської ради Чернігівської області слідує, що ОСОБА_4 є ученицею 4-го класу, регулярно відвідує заняття у школі, завжди охайна, доглянута. Дитину до школи приводить і забирає бабуся ОСОБА_1 , яка займається навчанням та вихованням дитини. Матір дитини ОСОБА_2 контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується, жодного разу не була присутня на батьківських зборах та інших шкільних заходах (а.с.20).

З заяви ОСОБА_2 , адресованої голові комісії з питань захисту прав дитини 09 липня 2021 року слідує, що заявниця не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Згідно позиції третьої особи у справі - органу опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області останні вважають за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4 , про що свідчить висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, затверджений рішенням виконавчого комітету Менської міської ради Чернігівської області № 221 від 02 серпня 2021 року «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав» (а.с.16-17).

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 вказаної постанови Пленуму передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оцінюючи проблему забезпечення якнайкращих інтересів неповнолітньої ОСОБА_4 , суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад, коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не може служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.

В ситуації що розглядається, з часу розлучення відповідачки зі своєю малолітньою донькою минуло майже сім років, відповідачка протягом тривалого часу не виявила бажання вчинити будь-які дії пов`язані з відновленням свого зв`язку із дитиною. Навіть в період судового розгляду справи відповідачка жодним чином не продемонстрував суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дитиною і в такій ситуації, на думку суду, без бажання відповідачки держава позбавлена можливості посприяти їй у виконанні нею своїх батьківських обов`язків і відновленні або зміцненні здатності сім`ї.

Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ч.7, 8 ст.7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей, саме зважаючи на які суд прийшов до переконання, що ОСОБА_2 беззаперечно має бути позбавлена батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4 , від виховання якої вона свідомо ухиляється, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не утримує її матеріально, не спілкується з нею, не цікавиться її життям та навчанням, у зв`язку з чим суд і прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 164 - 166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 79, 80-85, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківський прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 грудня 2021 року

Головуючий: О.А. Савченко