24 листопада 2021 року смт. Мангуш
Першотравневий районний суд Донецької області
головуючого судді Демочко Д.О.
при секретарі Цукановій Л.П.
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
17.02.2021 року постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у справі №263/41/21 Відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, а саме Відповідач не перевірив та не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу внаслідок чого сталося від`єднання від місця кріплення заднього лівого колеса чим було порушено п.п.2.3а, 2.3.6 ПДР України та самовільно залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10а ПДР України.
На підставі наданих документів та згідно з умовами полісу №АР-0336199 від 17.07.2020 05.01.2021 між Потерпілим та Позивачем було укладено Заяву про погодження суми страхового відшкодування. Позивач виплатив Потерпілому страхове відшкодування в загальному розмірі 32 000,00 грн., що підтверджується заявою від 05.01.2021 та платіжним дорученням №593 від 18.03.2021.
На підставі п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Оскільки, ПрАТ «СК «Еталон» виконала в повному обсязі зобов`язання за Полісом, то набуло права зворотної вимоги (регресу) до Відповідача.
Від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи викладене, суд виходить з того, що якщо сторони, представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін (представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав.
17.02.2021 року постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у справі №263/41/21 Відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, а саме Відповідач не перевірив та не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу внаслідок чого сталося від`єднання від місця кріплення заднього лівого колеса чим було порушено п.п.2.3а,2.3.6 ПДР України та самовільно залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10а ПДР України (а.с. 8-9).
У результаті вищезазначеного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема, Потерпілому було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі вартості відновлювального ремонту на суму 59 424,80 грн., що підтверджується рахунком фактура від 15.12.2020 ( а.с.13).
На підставі наданих документів та згідно з умовами полісу №АР-0336199 від 17.07.2020 05.01.2021 між Потерпілим та Позивачем було укладено Заяву про погодження суми страхового відшкодування ( а.с.18)
Позивач виплатив Потерпілому страхове відшкодування в загальному розмірі 32 000,00 грн., що підтверджується заявою від 05.01.2021 та платіжним дорученням №593 від 18.03.2021 ( а.с.19)
Таким чином, ПрАТ «СК «Еталон» виконала в повному обсязі зобов`язання за Полісом, то набуло права зворотної вимоги (регресу) до Відповідача.
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до п. а ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Зазначене узгоджується із ст.1191 ЦК України,за якою особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, враховуючи вчинені страховою компанією відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" дії по виплаті страхового відшкодування потерпілій особі, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» в інтересах якої діє адвокат Вегера Андрій Анатолійович до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу( п.1 ч.3).
З аналізу положень ст. 137 ЦПК України вбачається , що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором, при цьому такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона повинно бути доведено стороною в процесі.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане з суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Суд зауважує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору дія сторони тощо.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду-висловленою в постанові від 23.04.2019 по справі №826/9047/16.
Судовим розглядом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕТАЛОН» в інтересах якої діє адвокат Вегера Андрій Анатолійович понесло витрати на професійну правничу допомогу адвокатів у розмірі 2500 ( дві тисячі п`ятсот) гривень що є гонораром адвоката.
Досліджуючи питання щодо співмірності розміру таких витрат із реальними адвокатськими послугами, наданими відповідачу у цій справі, суд зазначає наступне.
Аналізуючи вказане в розрахунку судових витрат наданої правової допомоги, суд зазначає, що стягувачем не обґрунтовано, яким чином було надано представництво інтересів в суді , консультацію клієнта з приводу спірних правовідносин та ін.
Враховучи те, що Стягувач не обґрунтував у повному обсязі вартість понесених витрат, суд вважає, що понесені ПРАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» витрати є неспівмірними із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» в інтересах якої діє адвокат Вегера Андрій Анатолійович до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 111( дві тисячі сто одинадцять) гривень 10 копійок
Керуючись ст.ст. 993,1166,1167, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 36,38,41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", ст.ст. 13,82, 141, 263-265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» в інтересах якої діє адвокат Вегера Андрій Анатолійович до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити частково.
Повний текст рішення суду складено 03.12.2021 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду.
Суддя Д.О. Демочко