ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року м. Чернівці

справа № 718/219/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Вовкун Н.Ю.

учасники справи

позивач Акціонерне товариство «Альфа Банк», правонаступником якого є ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 липня 2020 року, головуючий у суді першої інстанції Мінів О.І.

встановила:

Акціонерне товариство «Альфа Банк», правонаступником якого є ОСОБА_1 , у лютому 2020 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Кіцманської

Справа №718/219/20 Головуючий у 1 інстанції Мінів О.І.

Провадження №22-ц/822/12/21 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

районної державної адміністрації Чернівецької області про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Зазначало, що Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_9 вчинено кредитний договір від 30 листопада 2009 року № SME0012397-1.

Забезпечено виконання зобов`язання договором між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 іпотеки від 30 листопада 2009 року № SME0012397/1-1, посвідченим приватним нотаріусом Кіцманського нотаріального округу Чернівецької області Олексюк С.В. та зареєстрованим в реєстрі за №2815.

Предметом іпотеки є житловий будинок та земельна ділянка площею 0.10 га цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :02:002:0815, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» в справі №1502-8/168/10 від 23 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором № SME0012397-1 в сумі 2 029 116, 62 грн. солідарно, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Альфа - Банк» пеню у розмірі 167 145,49 гривень, стягнуто з ОСОБА_6 на користь Акціонерного товариства «Альфа - Банк» заборгованість за договором поруки в сумі 167 145,49 гривень.

ОСОБА_2 вчинено дії щодо реєстрація третіх осіб без згоди іпотекодержателя.

Просило звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок та земельну ділянку площею 0,10 га цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :02:002:0815, що знаходяться по АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_2 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SME0012397-1 від 30 листопада 2009 року, яка станом на 13 травня 2010 року складає 2 029 116 грн. 62 коп., а саме за кредитом 1761077 грн. 67 коп., по відсотках 89047 грн. 40 коп., пені 178991 грн. 55 коп., встановлена рішенням постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» в справі №1502-8/168/10 від 23 червня 2010 року, яке набуло законної сили 23 червня 2010 року, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Виселити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з житлового будинку АДРЕСА_1 та надати житлове приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_2 .

Заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 липня 2020 року позов задоволено частково, постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок 1987 року побудови, загальною площею 171.40 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0.10 га, з цільовим призначення для обслуговування житлового будинку та введення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :02:002:0815 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_2 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SME0012397-1 від 30 листопада 2009 року, яка станом на 13 травня 2010 року складає 2 029 116 грн. 62 коп., а саме: за кредитом 1 761 077 грн. 62 коп., по відсотках 89 047 грн. 40 коп., по пені 178 991 грн. 55 коп., що встановлена рішенням постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» в справі №1502-8/168/10 від 23 червня 2010 року, яке набрало законної сили 23 червня 2010 року, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У позові Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про виселення відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_2 у липні 2020 року звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 липня 2020 року.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 вересня 2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 липня 2020 року залишено без задоволення.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить заочне рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 липня 2020 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок 1987 року побудови, загальною площею 171,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,10 га цільовим призначення для обслуговування житлового будинку та введення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :02:002:0815, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_2 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SME0012397-1 від 30 листопада 2009 року, яка станом на 13 травня 2010 року складає 2 029 116 грн. 62 коп., а саме: за кредитом 1 761 077 грн. 62 коп., по відсотках 89 047 грн. 40 коп., по пені 178 991 грн. 55 коп., що встановлена рішенням постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» в справі №1502-8/168/10 від 23 червня 2010 року, яке набрало законної сили 23 червня 2010 року, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в цій частині відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності не відповідають обставинам справи.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не надходило.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Задовольняючи позов Акціонерного товариства «Альфа Банк», правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення частково, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для захисту права Акціонерного товариства «Альфа Банк», правонаступником якого є ОСОБА_1 на задоволення вимог за договором між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_9 кредиту від 30 листопада 2009 року № SME0012397-1 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,10 га цільовим призначення для обслуговування житлового будинку та введення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :02:002:0815, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про невиконання зобов`язання за договором між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_9 кредиту від 30 листопада 2009 року № SME0012397-1.

Водночас суд першої інстанції послався на забезпечення виконання зобов`язання договором між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 іпотеки від 30 листопада 2009 року № SME0012397/1-1, посвідчений приватним нотаріусом Кіцманського нотаріального округу Чернівецької області Олексюк С.В. та зареєстрованим в реєстрі за №2815.

Відмовляючи у позові Акціонерного товариства «Альфа Банк» про виселення, суд першої інстанції послався на те, що право власності на переданий в іпотеку житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 було набуто не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою, Акціонерним товариством «Альфа Банк» не надано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 інше постійне жиле приміщення, відсутні підстави для виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без надання іншого житла.

Водночас судом першої інстанції не встановлено підстав для застосування наслідків спливу позовної давності за відсутності підставі припинення іпотеки, оскільки сплив позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора про стягнення боргу за кредитним договором і про звернення стягнення на предмет іпотеки сам по собі не припиняє основного зобов`язання за кредитним договором і, відповідно, не може вважатися підставою для припинення іпотеки, не виконано зобов`язання за договором між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_9 кредиту від 30 листопада 2009 року № SME0012397-1.

Відповідно до правила, встановленого ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», суд апеляційної інстанції при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги згідно з частинами третьою та четвертою статті 303 ЦПК України лише в разі, якщо буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення. За цих умов апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі й зобов`язаний мотивувати в рішенні вихід за межі доводів апеляційної скарги, проведення перевірки справи в повному обсязі.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

ОСОБА_2 заочне рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 липня 2020 року в частині відмови у позові Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про виселення не оскаржується.

Встановлено, що Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_9 вчинено кредитний договір від 30 листопада 2009 року № SME0012397-1.

Забезпечено виконання зобов`язання договором між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 іпотеки від 30 листопада 2009 року № SME0012397/1-1, посвідченим приватним нотаріусом Кіцманського нотаріального округу Чернівецької області Олексюк С.В. та зареєстрованим в реєстрі за №2815.

Предметом іпотеки є житловий будинок та земельна ділянка площею 0.10 га цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :02:002:0815, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» в справі №1502-8/168/10 від 23 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором № SME0012397-1 в сумі 2 029 116, 62 грн. солідарно, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Альфа - Банк» пеню у розмірі 167 145,49 гривень, стягнуто з ОСОБА_6 на користь Акціонерного товариства «Альфа - Банк» заборгованість за Договором поруки у сумі 167 145,49 гривень.

Заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 червня 2015 року стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» в межах вартості спадкового майна, отриманого у спадщину, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 , заборгованість за кредитним договором № SME0012397-1 від 30 листопада 2009 року з ОСОБА_2 у розмірі 2 530 297 грн. 67 коп., з яких: 1 623 960 грн. 15 коп. заборгованість за кредитом, 906 337 грн. 52 коп. заборгованість по нарахованим відсоткам.

Судові рішення не виконано.

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні це така правова конструкція, що передбачає перехід від первісного кредитора до нового прав та обов`язків у зобов`язанні.

За змістом п.1 ч.1 ст.512 ЦК України відступлення права вимоги ототожнюється з заміною кредитора, що здійснюється у зв`язку з переданням ним своїх прав іншій особі на підставі правочину, що спрямований на здійснення такої заміни.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна кредитора у зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярним правонаступництвом), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов`язків до правонаступника (універсальне правонаступництво).

Встановлено, що у зобов`язанні за договором між Акціонерним товариства «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 іпотеки від 30 листопада 2009 року № SME0012397-1 відбулась заміна кредитора Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ОСОБА_1 .

За змістом інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13 листопада 2020 року №232501972 рішенням державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 54828428 від 28 жовтня 2020 року новим іпотекодержателем житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0815, що знаходиться по АДРЕСА_1 , зазначена ОСОБА_1 .

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року залучено до участі у справі ОСОБА_1 як правонаступника позивача Акціонерного товариства «Альфа-Банк».

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку»іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку»передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами 1, 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На підставі частин першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Судом першої інстанції встановлено невиконання зобов`язання за договором між Публічним акціонерним товариством «Альфа - Банк» та ОСОБА_9 кредиту від 30 листопада 2009 року № SМЕ0012397-1.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про право Акціонерного товариства «Альфа - Банк» на задоволення своїх вимог за договором між Публічним акціонерним товариством «Альфа - Банк» та ОСОБА_9 кредиту від 30 листопада 2009 року № SМЕ0012397-1 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на незастосування судом першої інстанції наслідків спливу позовної давності.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення Європейського суду з прав людини від 20 грудня 2007 року за заявою № 23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

ОСОБА_2 подала до суду першої інстанції заяву про застосування позовної давності.

Відповідно п.2.1 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 29 травня 2013 року №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного. В останньому випадку воно обов`язково має бути зазначене в протоколі судового засідання.

Главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Відповідно до частини 1 статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

На підставі частини 1 статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення своїх прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року в справі № 907/50/16 зазначено, що можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

На підставі ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Відповідно до абз.1.2 п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

У постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 372/1036/15-ц (провадження № 14-252цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до п. 5.1, 5.1.1, 5.2 договору кредиту№ SМЕ0012397-1від30 листопада 2009 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Альфа - Банк» та ОСОБА_9 , у разі виникнення у позичальника та / або у будь-якої особи, яка від свого імені надала гарантію, поруку або заставу у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором, простроченої заборгованості та / або несплаченої неустойки (пені, штрафів) за будь-яким іншим договором, шо укладений позичальником та / або такою особою з кредитором, незалежно від виду договору та суми такої заборгованості, або у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених у пунктах 4.2, 5.5, 5.7 цього договору, або наявності обставин, які ставлять під сумнів повернення кредиту, або у разі іншого істотного порушення умов будь-яких інших кредитних договорів, що укладені між позичальником та кредитором на момент укладення цього договору, або будуть укладені між сторонами у майбутньому після набрання чинності цим договором. кредитор набуває право: вимагати дострокового повернення кредиту та інших платежів, передбачених цим договором протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати отримання позичальником відповідного повідомлення кредитора;

Якщо після відправлення кредитором письмової вимоги про дострокове повернення кредиту позичальник протягом 30 (тридцяти) календарних днів не погасив кредит та (або) інших нарахувань за ним, кредитор набуває право звернення стягнення на майно позичальника та/або поручителя відповідно до чинного законодавства України.

Рішенням постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» в справі №1502-8/168/10 від 23 червня 2010 року встановлено, що Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» направлено ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вимогу про сплату боргу, яка ними отримана.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов`язання.

Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло в кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі.

При цьому таке право згідно з умовами укладених договорів виникає через тридцять календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги та за умови її невиконання.

Банк міг пред`явити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання (тридцять перший день після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі).

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-3116цс16.

Сторонами не визначеного збільшеного строку позовної давності у договорі іпотеки від 30 листопада 2009 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Альфа - Банк» №SME0012397/1-1.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду за вирішенням наявного між сторонами спору. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі і переривається перебіг позовної давності.

За змістом статті 264 ЦК України переривання позовної давності передбачає наявність двох строків - до переривання та після нього. Новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний.

Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Однією з підстав переривання позовної давності є пред`явлення особою позову до одного із боржників.

Позовна давність переривається пред`явленням особою позову, а не постановленням судом судового рішення.

Зазначений правовий висновок викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 522/31199/13-ц (провадження 61-3872св18), від 10 жовтня 2019 року у справі № 357/9126/17-ц (провадження № 61-36495св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 148/1923/16-ц (провадження № 61-21009св18).

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Публічне акціонерне товариство «Альфа-банк» звернулося до Постійно діючого Третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» з позовом до ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором № SME0012397-1 від 30 листопада 2009 року.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 285/3950/17-ц (провадження № 61-41907сво18) дійшов висновку про те, що пред`явлення особою позову до третейського суду, до підвідомчості якого згідно зі статтею 6 Закону України «Про третейський суд» відноситься вирішення відповідного спору, в силу вимог частини другої статті 264 ЦК України перериває позовну давність та може свідчити про зміну строку виконання основного зобов`язання відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України.

Таким чином, рішення постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» в справі №1502-8/168/10 від 23 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором № SME0012397-1 в сумі 2 029 116, 62 грн. солідарно свідчить про зміну строку виконання основного зобов`язання.

Також Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 як спадкоємця ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором № SME0012397-1 від 30 листопада 2009 року в межах вартості спадкового майна.

Заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 червня 2015 року стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» в межах вартості спадкового майна, отриманого у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 , заборгованість за кредитним договором № SME0012397-1 від 30 листопада 2009 року з ОСОБА_2 в розмірі 2 530 297 грн. 67 коп., з яких 1 623 960 грн. 15 коп. заборгованість за кредитом, 906 337 грн. 52 коп. заборгованість по нарахованим відсотками, 3654 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

При цьому подання такого позову не перериває строку позовної давності щодо позовних вимог Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» заявлено позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № SME0012397-1 від 30 листопада 2009 року поза межами строку позовної давності.

Оскільки Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося з позовом з позовом до ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про дострокове повернення кредиту, щодо якого постановлено рішення Постійно діючого Третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» в справі №1502-8/168/10 від 23 червня 2010 року, а з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у лютому 2020 року, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» пропустило трирічну позовну давність.

Ураховуючи викладене суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності на порушення норм матеріального права.

Позовна давність не є інститутом процесуального права і не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за змістом частини 5 статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

У той же час вирішення судом питання про поважність причин пропуску строку позовної давності має місце у разі, якщо (1) позивач визнає обставину пропуску строку позовної давності, (2) наводить причини, які перешкоджали зверненню з позовом у межах такого строку та (3) просить суд визнати їх поважними з метою отримання судового захисту порушеного права.

Акціонерним товариством «Альфа-Банк» не визнавалися обставини пропуску строку позовної давності та не ставилося питання про визнання поважними причин такого пропуску.

Ураховуючи викладене позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском без поважних причин строку позовної давності.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновків про задоволення вимог Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки на порушення норм матеріального права.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене заочне рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 липня 2020 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно частин 1, 6 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року звільнено ОСОБА_2 від сплати судового збору при поданні апеляційної скарги на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 липня 2020 року у розмірі 45655 грн. 13 коп.

Судом апеляційної інстанції позов Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без задоволення.

Тому підлягає стягненню з ОСОБА_1 , яка є правонаступником Акціонерного товариства «Альфа Банк», на користь держави судовий збір в сумі 45655 грн. 13 коп. за подання апеляційної скарги ОСОБА_2 .

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 липня 2020 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок 1987 року побудови, загальною площею 171,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,10 га цільовим призначення для обслуговування житлового будинку та введення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :02:002:0815, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_2 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SME0012397-1 від 30 листопада 2009 року, яка станом на 13 травня 2010 року складає 2 029 116 грн. 62 коп., а саме: за кредитом 1 761 077 грн. 62 коп., по відсотках 89 047 грн. 40 коп., по пені 178 991 грн. 55 коп., що встановлена рішенням постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» в справі №1502-8/168/10 від 23 червня 2010 року, яке набрало законної сили 23 червня 2010 року, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій скасувати.

У позовні Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

В решті залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка є правонаступником Акціонерного товариства «Альфа Банк», на користь держави судовий збір в сумі 45655 грн. 13 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 18 лютого 2021 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді М.І. Кулянда

О.О. Одинак