02 грудня 2021 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Савчук В.В., з участю позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що вона є власницею спірної квартири у якій зареєстрований відповідач, який є її колишнім чоловіком, та з 2010 року у квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, витрат по утриманню житлом не несе. Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає їй користуватися власністю, внаслідок чого змушена звернутися до суду.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду за суттю.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Вказала, що відповідач її колишній чоловік, який познайомився із іншою жінкою, зібрав свої речі та пішов від неї. Потім вони розлучилися, та відповідач одружився з іншою жінкою. Таким чином, відповідач виїхав на постійне місце проживання.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що позивачка її сусідка, відповідача знала як чоловіка сусідки. Відповідач не проживає у квартирі позивачки 10 років, до квартири не приходить, вона його давно бачила, комунальні послуги він не сплачував, вказане їй відомо зі слів позивачки. Їй відомо, що відповідач одружився з іншою жінкою, та проживає у неї. Випадків того, що позивачка або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що позивачка її сусідка по під`їзду, відповідача взагалі не знає. Вона особисто бувала в гостях у позивачки, там проживає син позивачки та невістка. Відповідач у квартирі позивачки не проживає, взагалі його ніколи не бачила. Грошей на утримання квартири відповідач не передає. Випадків того, що позивачка або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі.
Суд, заслухавши вступне слово позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1 є власницею квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено свідоцтвом про прав на спадщину за законом від 05.02.2015 року, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі за №39547749 від 05.02.2015 р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №33202519 від 05.02.2015 р. (арк. справи 8-10).
13 жовтня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано розірванн шлюбу, про що видане 06.06.2016 р. відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу (арк. справи 14).
За актом в№21-23 від 16.06.2021 р. складеним сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак, станом на 16.06.2021 р. не проживає (арк. справи 15).
Згідно довідки №21-27 від 14.07.2021 р. виданої ОСББ "Скіф-53" за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 (арк. справи 16).
Відсутність речей відповідача та його не проживання у спірному житловому приміщенні підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивачка або будь-яка інша особа не чинили, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.
Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні з 2010 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.
Рішення в повному обсязі складене 13 грудня 2021 року з урахуванням приписів ч. 3 ст. 124 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст.12, 76, 81, 90, 235, 258, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 393 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручено у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус