Справа № 462/1208/18 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-ц/811/1272/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

з участю представника відповідачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Посікири Романа Романовича від імені ОСОБА_2 , яка діє в інтерсах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 січня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ?Райффайзен Банк Аваль?, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ», до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , від імені яких діє їх законний представник ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про стягнення коштів,-

встановив:

У березні 2018 року позивач ПАТ ?Райффайзен Банк Аваль? звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , від імені яких діє їх законний представник ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про стягнення коштів.

В обґрунтування позову покликався на те, що 25.09.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 014/0046/82/52111, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 155 040,00 грн. строком по 25.09.2017, а позичальник зобов`язався повернути суму отриманого кредиту, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% річних.

Крім того, 26.09.2007 в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_6 укладено іпотечний договір №2653/0046/325570, відповідно до якого позичальник передав в іпотеку банку земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану на АДРЕСА_1 , яка належить позичальнику на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності та земельну ділянку площею 0,0455 га, розташовану на АДРЕСА_1 , цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, яка належить позичальнику на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. ОСОБА_6 належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, несвоєчасно повертав кредит та відсотки за його користування.

Банк звернувся з позовом до суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02.11.2011 задоволено позов та вирішено стягнути з ОСОБА_6 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0046/82/52111 від 25.09.2007 року в сумі 131209,60 грн. та 1432,10 грн. судових витрат.

На виконання вказаного рішення суду 02.10.2012 виданий виконавчий лист №2-2611/11, який був пред`явлений до виконання у ВДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській області. Постановою державного виконавця від 20.05.2013 відкрито виконавче провадження. Згідно постанови від 30.08.2017 виконавче провадження закінчене у зв`язку з смертю боржника ОСОБА_6 .

Банк скерував у Сьому Львівську державну нотаріальну контору претензію кредитора до спадкоємців ОСОБА_6 , з проханням повідомити про спадкоємців. 05.09.2017 Сьомою Львівською державною нотаріальною конторою повідомлено про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , на підставі поданих заяв про прийняття спадщини за законом його спадкоємцями є малолітні діти ОСОБА_3 , 2004 р.н., ОСОБА_4 , 2003 р.н., ОСОБА_5 , 2006 р.н. В подальшому, 30.10.2017 банк скерував спадкоємцям померлого боржника претензію з вимогою здійснити погашення заборгованості, проте вимога банку залишилася не виконана.

Станом на дату смерті ОСОБА_6 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість за кредитним договором №014/0046/82/52111 від 25.09.2007 становить 191341,56 грн., з яких: 121177,38 грн. заборгованості по кредиту; 64990,88 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 5173,30 грн. нарахованої пені, згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02.11.2011 р., вказану суму заборгованості просив стягнути з відповідачів.

Оскаржуваним заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 23 січня 2019 року позов Публічного акціонерного товариства ?Райффайзен Банк Аваль? до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , від імені як представник ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від імені яких діє їх законний представник ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ?Райффайзен Банк Аваль? заборгованість за кредитним договором № 014/0046/82/52111 від 25.09.2007 р. в сумі 191 341,56 грн., в межах вартості спадкового майна.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від імені яких діє їх законний представник ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ?Райффайзен Банк Аваль? судовий збір в сумі 2870, 12 грн.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15 березня 2021 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 січня 2019 року у цивільній справі № 462/1208/18 за позовом Публічного акціонерного товариства ?Райффайзен Банк Аваль? до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , від імені яких діє їх законний представник ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про стягнення коштів залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржив представник відповідачів ОСОБА_1 , вважає рішення незаконним та необґрунтованим.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні неправильно визначив розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки заборгованість по тілу кредиту, процентах та пені за кредитним договором встановлена у рішенні Залізничного районного суду м. Львова від 02.11.2011 у справі № 2-2611/11, тому оскаржуваним заочним рішенням неправомірно стягнуто заборгованість по процентах у розмірі 61118,48 грн., що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16.

Крім цього, залишаючи без задоволення заяву про перегляд заочного рішення в ухвалі від 15.03.2021 суд першої інстанції прийшов неправильного висновку про наявність у відповідача інформації щодо існування позову та ухвалення заочного рішення від 23 січня 2019 року, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази повідомлення ОСОБА_2 про судові засідання, а також отримання позовної заяви та копії заочного рішення.

Просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 січня 2020 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ» як правонаступника позивача Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів ОСОБА_1 на підтримку доводів скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції врахував, що станом на 03.03.2015, а саме на дату смерті боржника ОСОБА_6 , заборгованість за кредитним договором №014/0046/82/52111 від 25.09.2007 становить 191341,56 грн., з яких: 121177,38 грн. - заборгованість по кредиту; 64990,88 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 5173,30 грн. - нарахована пеня, згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02.11.2011.

Враховуючи викладене і беручи до уваги, що боржник ОСОБА_6 помер, спадщину після його смерті прийняли його малолітні діти: ОСОБА_3 , 2004 р.н., ОСОБА_4 , 2003 р.н., ОСОБА_5 , 2006 р.н., тому позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів від спадкоємців в межах вартості спадкового майна, відтак стягнув з відповідачів заборгованість перед ПАТ ?Райффайзен Банк Аваль? за кредитним договором № 014/0046/82/52111 від 25.09.2007 р. в сумі 191 341,56 грн., в межах вартості спадкового майна.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з такими висновками місцевого суду.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що 25.09.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 014/0046/82/52111, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 155 040,00 грн. строком по 25.09.2017 року, а позичальник зобов`язався повернути суму отриманого кредиту, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором (т. 1 а.с. 3-6).

Крім того, 26.09.2007 в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 укладено іпотечний договір №2653/0046/325570, відповідно до якого позичальник передав в іпотеку: - земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану на АДРЕСА_1 , цільове призначення якої обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка належить позичальнику на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого Чишківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 15.11.2005, серія ЯА №869127, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0040; - земельну ділянку площею 0,0455 га, розташовану на АДРЕСА_1 , цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, яка належить позичальнику на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого Чишківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 15.11.2005 року, серія ЯА №869128, кадастровий номер земельної ділянки - :01:003:0041 (т. 1 а.с. 10-14).

Банк прийнятті на себе зобов`язання по кредитному договорі виконав, надавши грошові кошти ОСОБА_6 в обсязі та у строк визначені умовами договору.

В свою чергу, позичальник ОСОБА_6 належним чином не виконував свої зобов`язання щодо сплати платежів за кредитом та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у нього перед банком виникла заборгованість.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02.11.2011 року у справі №2-2611/11 року задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0046/82/52111 від 25.09.2007 року в розмірі 131209 грн. 60 коп., з яких: 122163 грн. 90 коп. заборгованості за кредитом, 3872 грн. 40 коп. заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами, 5173 грн. 30 коп. нарахованої пені, 1312 грн. 10 коп. сплаченого державного мита та 120 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, рішення суду набрало законної сили (т. 1 а.с. 15-16).

На виконання вказаного рішення суду 02.10.2012 виданий виконавчий лист №2-2611/11 року (т. 1 а.с. 17).

Постановою державного виконавця ВДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській області від 20.05.2013 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2611/11 (т. 1 а.с. 18).

Постановою від 29.09.2015 виконавчий лист повернуто стягувачу (т. 1 а.с. 19).

В подальшому, постановою від 12.09.2016 державним виконавцем Шелегенович Г.І. Пустомитівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-2611/11 виданого 02.10.2012 Залізничним районним судом м. Львова про стягнення боргу у сумі 132641,70 грн. з ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 20).

Копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 1 а.с. 24).

30.08.2017 року заступником начальника Пустомитівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Рослюком Т.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2611/11, у зв`язку з смертю боржника ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 21).

Звертаючись до суду із даним позовом позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначив, що 30.10.2017 банк скерував спадкоємцям померлого боржника претензію з вимогою здійснити погашення заборгованості, проте вимога банку залишилася не виконана, відтак просив стягнути із спадкоємців померлого позичальника заборгованість за кредитним договором №014/0046/82/52111 від 25.09.2007, яка на дату смерті останнього 03.03.2015 становить 191341,56 грн., з яких: 121177,38 грн. заборгованості по кредиту; 64990,88 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 5173,30 грн. нарахованої пені.

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (ст. 1281 ЦК України).

18.08.2017 року Банк скерував у Сьому Львівську державну нотаріальну контору претензію кредитора до спадкоємців померлого ОСОБА_6 , з проханням повідомити про спадкоємців (т. 1 а.с.22).

У відповіді Сьомої Львівської державної нотаріальної контори від 23.08.2017 № 499/02-14 повідомлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що 12.08.2015 на підставі поданих заяв про прийняття спадщини за законом ОСОБА_2 , матір`ю малолітніх дітей спадкодавця, ОСОБА_3 , 2004 р.н., ОСОБА_4 , 2003 р.н., ОСОБА_5 , 2006 р.н., заведено спадкову справу №136/2015 після смерті ОСОБА_6 . Спадкоємцями за законом є діти спадкодавця ОСОБА_3 , 2004 р.н., ОСОБА_4 , 2003 р.н., ОСОБА_5 , 2006 р.н., що проживають за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 23).

30.10.2017 на адресу законного представника спадкоємців ОСОБА_2 направлено претензію ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про негайне погашення заборгованості спадкодавця ОСОБА_6 перед банком в сумі 587318,57 грн (т. 1 а.с. 26).

Згідно із ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ТзОВ «ФК «ГЕФЕСТ», оскільки обставина невиконання померлим позичальником умов кредитного договору є доведеною, у зв`язку з чим звернення банку з вимогою до спадкоємців про стягнення з них суми заборгованості за кредитом в межах вартості спадкового майна є правомірним.

Однак, дійшовши обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог, районний суд помилково визначив розмір заборгованості за кредитним договором №014/0046/82/52111 від 25.09.2007, станом на дату смерті позичальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка становить 191341,56 грн., з яких: 121177,38 грн. заборгованості по кредиту; 64990,88 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 5173,30 грн. нарахованої пені.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із правовим висновком, викладеним і постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року (Справа №444/9519/12, Провадження №14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України про дострокове повернення кредиту та нарахованих на день пред`явлення такої вимоги процентів за користування кредитом.

Після цього, кредитодавець має право лише на стягнення з боржника інфляційних втрат (якщо кредит було надано в національній валюті в гривнях) та трьох процентів річних за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідно до статті 625 ЦК України.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що обґрунтованою є заборгованість в розмірі 191341,56 грн, є неправильним, оскільки на час звернення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з позовом до ОСОБА_6 по справі № №2-2611/11, по якій рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02.11.2011 стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0046/82/52111 від 25.09.2007 року в розмірі 131209 грн. 60 коп., з яких: 122163 грн. 90 коп. заборгованості за кредитом, 3872 грн. 40 коп. заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами, 5173 грн. 30 коп. нарахованої пені, вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі, відтак право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося, при цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України (з якими позивач по даній справі не звертався), а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

Отже, з огляду на наведені вище норми матеріального права й правову позицію Великої Палати Верховного Суду, з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , від імені яких діє їх законний представник ОСОБА_2 , у користь правонаступника позивача ТзОВ «ФК «ГЕФЕСТ» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором, яка визначена рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02.11.2011, в розмірі 131209 грн. 60 коп, у межах вартості отриманого у спадок майна, а у задоволенні решти вимог за позовом, зокрема про стягнення заборгованості по процентах у розмірі 61118,48 грн, необхідно відмовити.

Іншим доводам апелянта, зокрема в частині відсутності в матеріалах справи належних доказів повідомлення ОСОБА_2 про судові засідання, а також отримання позовної заяви та копії заочного рішення, надана оцінка судом першої інстанції в ухвалі від 15 березня 2021 року за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення, відтак додаткової перевірки апеляційним судом не потребує.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України

Відповідно до положень ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються ЗУ «Про судовий збір».

В свою чергу, судовий збір не справляється, зокрема, за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб (п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір»).

Як зазначалося вище, позовні вимоги, які, на переконання апеляційного суду, є частково підставними, предявлені до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від імені яких діє їх законний представник ОСОБА_2 , тобто лише одна із відповідачів ОСОБА_7 на час ухвалення судового рішення у даній справі є повнолітньою.

Таким чином, судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції може бути стягнутий лише з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки вона повнолітня, при цьому пропорційно до частини задоволених вимог до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такий необхідно компенсувати за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене, а також розмір задоволених позовних вимог, судовий збір в сумі 656,05 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь правонаступника позивача ТзОВ «ФК «ГЕФЕСТ», при цьому судовий збір в розмірі 1312,1 грн. необхідно компенсувати ТзОВ «ФК «ГЕФЕСТ» за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, а саме стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в розмірі 131209 грн. 60 коп, тобто відмови у задоволенні вимог на суму 61118,48 грн, на користь ОСОБА_4 з ТзОВ «ФК «ГЕФЕСТ» необхідно стягнути судовий збір, пропорційний до частки задоволених судом вимог апеляційної скарги, що становить 445,36 грн. із сплачених нею 1435,06 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Посікири Романа Романовича від імені ОСОБА_2 , яка діє в інтерсах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 січня 2019 року- скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства ?Райффайзен Банк Аваль?, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ», до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , від імені яких як представник діє ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від імені яких діє їх законний представник ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ» (місцезнаходження 01042, м. Київ, вул. І. Брановицького, 3, ), заборгованість за кредитним договором № 014/0046/82/52111 від 25.09.2007 в розмірі 131209 (сто тридцять одна тисяча двісті дев`ять) гривень 60 копійок, в межах вартості спадкового майна, отриманого після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ» (місцезнаходження 01042, м. Київ, вул. І. Брановицького, 3, ) судовий збір в сумі 656 (шістсот п`ятдесят шість) гривень 05 копійок за розгляд справи в суді першої інстанції.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ» (місцезнаходження 01042, м. Київ, вул. І. Брановицького, 3, ) судовий збір в розмірі 1312 (одна тисяча триста дванадцять) гривень 10 копійок за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ» (місцезнаходження 01042, м. Київ, вул. І. Брановицького, 3, ) на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в розмірі 445 (чотириста сорок п`ять) гривень 36 копійок за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 15 грудня 2021 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк