КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 758/48/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4437/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 08 січня 2021 року, постановлену під головуванням судді Ковбасюк О.О., по справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року представник позивача Патрик Г.Г. звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) кошти в розмірі понесених витрат в сумі 49 498,51 грн., витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 1 430,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. (а.с. 2-5).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 08 січня 2021 року вказану позовну заяву і додані до неї документи повернуто позивачеві (а.с. 8-10).

Не погодившись з ухвалою районногосуду, 19 січня 2021 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) - адвокат Патрик Г.Г. звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати оскаржувану ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 13-20).

На обґрунтування скарги зазначила, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та порушує право позивача на своєчасний розгляд даного спору. Вважає, що суд першої інстанції повертаючи позовну заяву помилково виходив з того, що у представника Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) немає повноважень на представництво в районному суді, оскільки до позовної заяви було долучено копію довіреності, відповідно до якої Патрик Г.Г. має право представляти, підписувати та подавати позовні заяви від імені Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ). Вказувала, що дійсно до матеріалів справи не було долучено свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, хоча у довіреності зазначено номер свідоцтва та дату його видачі, які можна перевірити через Єдиний реєстр адвокатів, а тому вказані недоліки можна було усунути через надання позивачеві строку, передбаченого ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повернувши вказану позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) на обґрунтування ухвали суд зазначив, що до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували повноваження Патрик Г.Г. щодо її представництва у Подільському районному суді міста Києва та право підпису процесуальних документів, які подаються до суду, зокрема, не додано документів, що підтверджують статус представника позивача як адвоката (завірених копій свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката на ім`я Патрик Г.Г. ). Крім того, довіреність не містить назви конкретного суду, у якому адвокат надає правову допомогу.

Колегія суддів не погодилася з висновком суду про повернення позовної заяви виходячи з наступного.

За змістом ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ціна позову у даній справі становить 50 928,51 грн., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною у розумінні ч. 6 ст. 19 ЦПК України.

Таким чином, у даній справі представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна (ч. 1 ст. 62 ЦПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частиною 7 ст. 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

У матеріалах справи міститься копія повернутої позовної заяви без додатків. З вказаних додатків до позовної заяви вбачається, що представник позивача Патрик Г.Г. на підтвердження своїх повноважень долучила до позовної заяви копію довіреності (а.с. 4).

Судом першої інстанції було встановлено, що на підтвердження своїх повноважень до позовної заяви представником Патрик Г.Г. додано засвідчену копію довіреності, виданої генеральним директором МТСБУ Шевченко В.І. 20 грудня 2019 року за № 4.1-01/59, у якій, зокрема, зазначено, що така довіреність видана адвокату Патрик Г.Г., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1395 від 18 листопада 1999 року, на виконання Договору про надання послуг у сфері права № 4.1/16-05-03/17 від 16 травня 2017 року, Контрактів про надання правової допомоги № 24 від 11 лютого 2009 року та № 69 від 28 вересня 2012 року, яка має повноваження представляти інтереси МТСБУ у судових, слідчих, правоохоронних органах, органах державної казначейської служби, органах державної виконавчої служби та перед приватними виконавцями, із зазначенням переліку відповідних прав.

Таким чином, на виконання вимог ч. 7 ст. 177 ЦПК України позивачем було додано до позовної заяви, підписаної представником позивача, довіреність, що підтверджує повноваження представника позивача.

З огляду на вищевказане, апеляційний суд визнав помилковими висновки суду першої інстанції про те, що позивач мав до позовної заяви додати документи, що підтверджують статус представника позивача, як адвоката (завірених копій свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката), оскільки виходячи з ціни позову справа може бути віднесена до категорії малозначних, а у довіреності зазначено відомості свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Патрик Г.Г. , останні відомості суд мав можливість перевірити в Єдиному реєстрі адвокатів України, який знаходиться у вільному доступі, чи здійснює адвокатську діяльність представник позивача.

У довіреності, виданій адвокату Патрик Г.Г. на представництво інтересів Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), зазначено, що Патрик Г.Г. має повноваження представляти інтереси МТСБУ у судових, слідчих, правоохоронних органах, органах державної казначейської служби, органах державної виконавчої служби та перед приватними виконавцями, із зазначенням переліку відповідних прав.

Колегія суддів критично ставиться до висновку суду, що вищевказана довіреність, яка є одним із документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, визначеним ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», не містить назви конкретного суду, у якому адвокат надає правову допомогу, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №9901/847/18 в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Проте вимоги до змісту довіреності щодо зазначення назви конкретного суду, у якому адвокат надає правову допомогу, у чинному законодавстві не містяться, тому такі висновки суду є помилковими.

Таким чином, колегія суддів вважає, що повернення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) є передчасним.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях вказує на те, що «при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справах: «Walchli v. France» від 26 липня 2007 року, «TOB «Фріда» проти України» від 08 грудня 2016 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» (Miragall Escolano and others v. Spain, заява № 38366/97) та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» (Pйrez de Rada Cavanilles v. Spain) ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Отже, суду слід уникати зайвого і невиправданого надмірного формалізму у застосуванні норм процесуального права, які впливають на саму суть доступу до правосуддя.

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для повернення позовної заяви були відсутні, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення заявнику позовної заяви з підстав, передбачених ст. 185 ЦПК України.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, ухвала постановлена з порушенням норм цивільного процесуального законодавства, а тому за правилами ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) - задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 08 січня 2021 року - скасувати.

Справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова