Справа № 146/1831/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2021 р. смт. Томашпіль Вінницької області

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., розглянувши у заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Томашпільського районного суду Вінницької області з позовною заявою про визнання кредитного договору б/н від 06.12.2019 року недійсним у справах про захист прав споживачів в матеріалах якої містилося клопотання про забезпечення позову, згідно якого просить заборонити відповідачу Філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» вчиняти певні дії: вимагати та списувати кошти з його пенсійного рахунку, у тому числі шляхом блокування його пенсійної картки.

Заява мотивована тим, що до Томашпільського районного суду подана позовна заява до Філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про визнання кредитного договору недійсним у справах про захист прав споживачів. У разі задоволення позовних вимог, оскільки існує ризик виникнення труднощів при виконання рішення, а тому з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача для забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, необхідно здійснити забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглянута судом без повідомлення учасників справи у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого слід дійти висновку за можливе частково задовольнити заяву про забезпечення позову та заборонити АТ «Ощадбанк» списувати кошти з рахунка відкритого на ім`я ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості, яка виникла на підставі кредитних правовідносин між сторонами на підставі договору №б/н від 06.12.2019 року.

При цьому, задовольняючи в цій частині заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про визнання кредитного договору б/н від 06.12.2019 року недійсним у справах про захист прав споживачів, суд виходить з того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав позивача (який полягає не тільки у відновленні становища, яке існувало до порушення, але у запобіганні в подальшому порушенню прав заявника, у даному випадку - списанню коштів), за захистом яких він звернувся до суду, оскільки списання коштів здійснюється із доходів позивача для погашення спірної заборгованості за кредитним договором, який оспорюється в судовому порядку.

Так судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір щодо списання відповідачем коштів із відкритого на ім`я ОСОБА_1 рахунку на погашення кредитної заборгованості, яку позивач оспорює, що підтверджується зверненням позивача з позовом до суду за захистом своїх прав та долученими ним доказами.

В такому випадку, забезпечення позову шляхом заборони банку проводити списання грошових коштів із банківського рахунку позивача для погашення спірної простроченої заборгованості на строк до вирішення спору по суті та набрання рішенням суду законної сили є цілком доречним, обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову у цій справі, зважаючи на те, що списання здійснюється із доходів позивача.

Крім того, такий захід забезпечення жодним чином не перешкоджає господарській діяльності АТ «Ощадбанк» і не порушує прав та інтересів банку, який після розгляду цього спору зможе, у випадку відмови в задоволенні позову, продовжити списання коштів для погашення заборгованості.

При цьому, Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

За даних обставин доводи заяви про забезпечення позову в цій частині є обґрунтованими, оскільки заборона відповідачу проводити списання грошових коштів із рахунку позивача є тимчасовим заходом і направлена на запобігання незаконного списання коштів з рахунку позивача. Ці заходи забезпечення позову застосовані для гарантування виконання можливого рішення суду.

Разом з тим, вимога заявника про заборону вимагати кредитні кошти зумовлює фактичне вирішення спору по суті, а тому є неналежним способом забезпечення позову, відтак в її задоволенні слід відмовити.

Також, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза блокування його пенсійної картки, таким чином його вимога про заборону блокування пенсійної картки задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.149,150, 153 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Філії Вінницьке обласне управлінню АТ «Ощадбанк» (, адреса: м.Вінниця, вул. Соборна, 71) вчиняти дії з приводу списання коштів з відкритого на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області 01.02.1999 року, пенсійного рахунку на погашення заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.12.2019 року.

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвалу направити позивачу для відома, відповідачу - Філії Вінницькому обласному управлінню АТ «Ощадбанк» (, адреса: м.Вінниця, вул. Соборна, 71) та Томашпільськоиму відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (24200 смт Томашпіль вул.І.Гаврилюка, 13 Вінницької області) для виконання.

Згідно ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Пилипчук