Справа № 714/1077/20
Провадження № 2/714/35/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2021 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючий-суддя: Козловська Л.Д.

секретар: Гуменюк Д.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Герца цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Герцаївського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про оспорювання батьківства,-

В С Т А Н ОВ И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про оспорювання батьківства, в обґрунтування якого посилається на наступне. 18.07.1981 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_2 переїхала проживати до чоловіка у АДРЕСА_1. Під час спільного проживання у них народилися троє дітей. У 1992 році ОСОБА_2 фактично залишила ОСОБА_5 та переїхала жити у АДРЕСА_2, де проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_6 при цьому шлюб із ОСОБА_5 не було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_6 народилась донька ОСОБА_7 і запис про батька був проведений на підставі ст.52 Кодексу про шлюб та сім`ю України, за походженням дитини від батька, який перебував у шлюбі з матір`ю.

Зазначає, що батько позивача ОСОБА_5 постійно проживав у АДРЕСА_1 та після переїзду матері ОСОБА_2 у АДРЕСА_2, з ним вона не спілкувалась, а тому ОСОБА_5 не знав і не міг знати, що він записаний батьком ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер та в даний період часу ОСОБА_7 виповнилось 1 рік та 4 місяці. В свою чергу ОСОБА_7 все життя знала, що її батьком є ОСОБА_6 , так як вони проживали разом, вели спільне господарство, він видавав заміж ОСОБА_7 , а після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 як донка організувала і оплатила похорони.

Просить суд виключити відомості про батьківство ОСОБА_5 з актового запису №13 від 15.08.1997 року у Герцаївському відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_7 .

Позов подано з підстав передбачених ч. 3 ст. 137 СК України, згідно якої якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти.

У судовому засіданні представник позивача підтримали позовні вимог з підстав наведених у позовні заяві та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини справи.

18.07.1981 року між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7. був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого повторно серії НОМЕР_1 від 10.05.2019 року.

Під час проживання у шлюбі народилась позивачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щ підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.06.1982 р.н. та Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 23.08.2002 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_7 , батьки якої записані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно серії НОМЕР_4 від 19.07.2013 року.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 43 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 25.09.2018 року.

З довідки Молницького старостинського округу Герцаївської міської ради Герцаївського району Чернівецької області №986 від 26.06.2020 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 починаючи з 1992 року по даний час періодично проживала в господарстві співмешканця ОСОБА_6 разом з донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2., у АДРЕСА_2. Даний факт у судовому зсіданні підтвердили відповідач та свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які також вказали, що біологічним батьком ОСОБА_7 являється саме ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за життя не міг знати, що записаний батьком ОСОБА_7

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 47 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 12.05.2020 року.

В обґрунтування підстав виключення відомостей про батька ОСОБА_5 з актового запису про народження ОСОБА_7 позивач посилається на те, що батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1, записаний ОСОБА_5 на підставі ст. 52 Кодексу про шлюб та сім`ю України, так як мати ОСОБА_2 перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. Водночас з 1992 року мати проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , який є фактично біологічним батьком ОСОБА_7 . Позивачем подано позов з підстав передбачених ст. 137 ч.3 СК України як спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_5 .

Даючи законну оцінку доказам по справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач звернувся до суду із позовом про виключення відомостей про померлу особу, як батька, з актового запису про народження дитини, посилаючись на ч. 3 ст. 137 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття ( ч.3 ст. 136 СК України).

Положеннями ст. 137 СК України, визначено підстави, за яких можливе оспорювання батьківства після смерті особи, яка записана батьком дитини.

Так, ч. 3 ст. 137 СК України визначає, що якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. Отже, виходячи з положень вбачається, що правом щодо оспорювання батьківства наділені спадкоємця першої черги за законом, названі у статті 1261 Цивільного кодексу України, а саме: дружина, батьки діти. Проте, цим правом вони наділяються виключно за обставин, коли особа з поважних причин не знала, що записана батьком і померла.

Таким чином, в даній статті мова йде про народження дитини та внесення відповідного актового запису ще за життя особи, яка була записана батьком.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) ( ст. 1216 ЦК України). Для вступу у спадкові правовідносини необхідно спадщину прийняти у порядку передбаченому ст.ст. 1268-1269 ЦК України та у строки передбачені ст. 1270 СК України.

Своє право на спадкове правонаступництво спадкоємці повинні суду довести так як при вступі в процес правонаступник продовжує здійснювати процесуальні права і обов`язки попередника в повному обсязі. Доказами права на спадкове правонаступництво можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, заява і підтвердження нотаріуса, що спадкоємець вступив у спадкове майно, а також інші докази: свідоцтво про шлюб, народження, усиновлення тощо.

Верховний Суд України, в свою чергу, також у пункті 12 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» дав наступні роз`яснення з цього приводу: «Стаття 137 СК встановлює три винятки для оспорювання батьківства після смерті цієї особи, яка записана батьком дитини іншими особами. Це: 1) подання особою письмового заперечення свого батьківства до народження дитини через нотаріальну контору (частина 1 статті 137 СК); 2) пред`явлення ним за життя позову до суду про виключення запису про нього як батька дитини з переводом цих прав на правонаступника (частина 2 статті 137 СК); 3) відсутність у нього з поважних причин інформації про запис батьком дитини (частина 3 статті 137 СК). Інших випадків щодо можливості оспорювання батьківства, особи, яка померла законом не встановлено.»

Згідно із ч. 1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

У відповідності до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачкою ОСОБА_13 не надано доказів прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 на підтвердження набуття права, як спадкоємець першої черги, в порядку спадкового правонаступництва звертатися до суду з вимогами про оспорювання батьківства на підставі ч.3 ст. 137 СК України.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Так, в матеріалах справи наявний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про народження ОСОБА_7 № НОМЕР_7 від 19.01.2021 року, з якого вбачєатсья, що відомості про батька ОСОБА_5 записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, яка передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Отже, підставою актового запису про народження дитини є заява її матері; запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Посилання позивача на те, що запис про батька був здійснений на підставі ст. 52 Кодексу про шлюб та сім`ю України суд вважає необґрунтованими так як ґрунтуються на припущенні та відповідних доказів позивачем суду надано не було і спростовуються вищевказаним Витягом за актового запису про народження ОСОБА_7 . Доказів розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 матеріали справи не містять проте це не спростовує факт внесення відомостей відносно ОСОБА_5 як батька дитини ОСОБА_7 на підставі ч.1 ст. 135 СК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість заявлених позивачем вимог, так як посилання позивача на ч.3 ст. 137 СК України не може бути підставою для звернення до суду, оскільки запис про батька у актовому записі про народження ОСОБА_7 був здійснений на підставі ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері), що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі ст.ст. 104, 122, 126, 133, 135-137 СК України, ст.ст. 12, 81-89, 141, 229, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Герцаївського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про оспорювання батьківства - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 19.02.2021 року.

Головуючий суддя: Козловська Л.Д.