ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/1421/20Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В.
Провадження № 22-ц/817/1231/21 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Стецюк М.А.

та сторін: представника позивача АТ "Альфа-Банк" - адвоката Панченка Д.В., представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Покотило Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №602/1421/20 за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства "Альфа-Банк" - адвоката Панченка Дмитра Вікторовича на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року, ухваленого суддею Радосюком А.В., повний текст якого складений 04 жовтня 2021 року, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2020 року Акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - 276 813,10 гривень, а саме: - сума заборгованості за кредитом - 168 143,35 гривень; - сума заборгованості за відсотками - 103 180,55 гривень; - розмір інфляційних витрат за кредитом - 1 983,45 гривень; - розмір інфляційних витрат за відсотками - 3 505,75 гривень, а також судові витрати в розмірі 4 152,20 гривень.

В обґрунтування позовних вимог АТ "Альфа-Банк" зазначило, що 19 жовтня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-480-07, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 250 000,00 гривень. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 23 листопада 2020 року має заборгованість в сумі 276 813 гривень 10 копійок, тому позивач просить суд стягнути в його користь з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати понесені ним.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (місце знаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) до ОСОБА_1 (місце проживання: с. Грибова, Лановецької ОТГ, Кременецького району, Тернопільської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства "Альфа-Банк" - адвокат Панченко Дмитро Вікторович просить скасувати рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року по цивільній справі №602/1421/20 та ухвалити постанову, якою позов - задовольнити, посилаючись на те, що воно є неправомірне, прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України і тому, повинно бути скасоване.

В обґрунтування апеляційної скарги представник АТ "Альфа-Банк" - адвокат Панченко Д.В. зазначив, що представник відповідача визнав суму заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором - 169 001,85 гривень обґрунтованою, проте, застосував до спірних правовідносин строки позовної давності. Вказує, що у "Голосі України" від 02 квітня 2020 року було опубліковано Закон №540-ІХ про додаткові соціальні та економічні гарантії у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), а тому, строки позовної давності продовжено на період карантину, встановленого КМУ. Вважають, що банк звернувся з позовом до суду, а саме 09 грудня 2020року, в межах продовжених строків дії Закону, а тому, не можна вважати, що строки позовної давності спливли 05 жовтня 2020 року в період дії Закону.

Від представник ОСОБА_1 - адвоката Покотило Юрія Володимировича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, посилаючись на те, що позов пред`явлено поза межами позовної давності, а тому, судом було підставно та обґрунтовано застосовано наслідки пропуску позивачем позовної давності та відмовлено в позові.

Представник АТ "Альфа-Банк" - адвокат Панченко Д.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладеній в ній.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Покотило Ю.В. апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення відповідає, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-480-07, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кошти у розмірі 250 000,00 гривень, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 05 жовтня 2022 року (а.с. 5-7).

Загальними зборами акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування на ПАТ "Укрсоцбанк", а з 10 серпня 2018 року ПАТ "Укрсоцбанк" змінило найменування на АТ "Укрсоцбанк".

Згідно рішення №5/2019 АТ "Укрсоцбанк" від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення АТ "Укрсоцбанк" шляхом приєднання до АТ "Альфа-Банк" (а.с. 13).

У позовній заяві позивач вказує, що станом на 23 листопада 2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ "Альфа-Банк" складає 276 813,10 гривень, а саме: 168 143,35 гривень - сума заборгованості за кредитом, 103 180,55 гривень - сума заборгованості за відсотками, 1 983,45 гривень - розмір інфляційних витрат за кредитом, 3 505,75 гривень - розмір інфляційних витрат за відсотками.

Заборгованість за кредитом 168 143,35 грн. підтверджена розрахунком заборгованості (а.с. 10-12). Вказані кошти відповідач фактично отримала та не повернула.

13 червня 2017 року ПАТ "Укрсоцбанк" було направлено на адресу відповідача вимогу про дострокове повернення всієї заборгованості за кредитом, яка станом на 02 червня 2017 року складала: 199 001,85 гривень, з яких: 146 189,45 гривень - строкова заборгованість, 21 953,90 гривень - прострочена заборгованість, 1 450,23 гривень - строкова заборгованість по нарахованих відсотках, 29 408,27 гривень - прострочена заборгованість по нарахованих відсотках (а.с. 51).

31 серпня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис №17736 на іпотечному договорі №770/76-52-07, посвідченому 19 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу Доротюк Р.Р. за реєстровим №2373. Вказаним виконавчим написом запропоновано звернути стягнення на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , для погашення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-480-07 від 19 жовтня 2007 року в загальній сумі 199 001,85 гривень (а.с. 52).

Відповідачем ОСОБА_1 26 червня 2017 року було здійснено погашення заборгованості по кредиту в сумі 20 000,00 гривень, 05 жовтня 2017 року - в сумі 10 000,00 гривень, тому суму боргу становить за вказаним кредитним договором становить 169 001,85 гривень (199 001,85 гривень - 20 000,00 гривень - 10 000,00 гривень) (а.с. 53-54).

Постановою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №607/10647/18 виконавчий напис, вчинений 31 серпня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрованим в реєстрі за №17736, про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , для задоволення вимог ПАТ "Укрсоцбанк" в розмірі 199 001,85 гривень - визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 55-64).

Разом з тим, в судовому засіданні представник відповідача звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем було здійснено останню проплату 05 жовтня 2017 року, тому строк позовної давності закінчується 05 жовтня 2020 року, а позивач звернувся до суду з позовом 09 грудня 2020 року, тобто через два місяці після закінчення строку позовної давності. Суд не взяв до уваги посилання представника позивача як на підставу продовження строків позовної давності тривання карантину на території України, оскільки строки позовної давності розпочалися задовго до введення карантину і позивач, як юридична особа, не був обмежений в можливостях надіслати до суду позовну заяву в межах строку позовної давності через поштове відділення чи підсистему "Електронний суд". Тому суд прийшовь до висновку про те, що АТ "Альфа-Банк" звернувся до суду зі спливом позовної давності і відповідно до положень ст.267 ЦК України в задоволенні позову відмовив.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції повністю погоджується, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

З урахуванням наведеного, перебіг позовної давності за вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки починається від дня, коли у кредитора (іпотекодержателя) виникло право на відповідний позов, незалежно від того, чи звертався він після цього до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав.

У силу положень статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Як встановлено в суді першої інстанції, так і підтверджено в судовому засіданні апеляційного суду представником позивача АТ "Альфа-Банк" - адвокатом Панченком Д.В., представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Покотилом Ю.В., що останній платіж ОСОБА_1 здійснила 05 жовтня 2017 року - в сумі 10 000,00 гривень (а.с. 54).

Загальний строк звернення до суду становить 3 роки.

Отже, Банк повинен був звернутися з даним позовом до суду до 05 жовтня 2020 року, тому, суд першої інстанції вірно застосував строки позовної давності.

Колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу доводи заявника з приводу того, що строки позовної давності продовжено на період карантину, встановленого КМУ, в тому числі і станом на 09 грудня 2020 року, тобто на час звернення в суд з даним позовом, виходячи з такого.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу "COVID-19" визначено, що з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.

У подальшому постановами Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року №239, від 22 квітня 2020 року №291, від 20 травня 2020 року №392, від 17 червня 2020 року №500, від 22 липня 2020 року №641, від 13 жовтня №956, карантин продовжувався, відповідно до 24 квітня, до 11 травня, до 22 червня, до 31 липня, до 31 серпня, до 31 грудня 2020 року на усій території України.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби "COVID-19", відповідно до якого розділ ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

Отже, Законом №540-ІХ було визначено, що процесуальні строки у передбачених ним випадках автоматично продовжуються.

17 липня 2020 року набув чинності Закон України від 18 червня 2020 року №731-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби "COVID-19". Згідно з пунктом 2 цього Закону пункт 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України викладено в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку із карантином".

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-ІХ, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

20-денний строк з часу набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року №731-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби "COVID-19" - закінчився 06 серпня 2020 року.

Отже, суд першої інстанції підставно застосував строки позовної давності щодо стягнення заборгованості, адже, останній платіж ОСОБА_1 був здійснений 05 жовтня 2017 року, строк звернення до суду закінчився 05 жовтня 2020 року і підстав його продовжувати не було, а Банк звернувся лише 09 грудня 2020 року.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Альфа-Банк" - адвоката Панченка Дмитра Вікторовича слід залишити без задоволення, а рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на позивача в межах ним понесених.

Зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є рішення у справі, що стосується стягнення заборгованості, ціна позову у якій не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому відповідно до частини 3 статті 389 ЦПК України судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Альфа-Банк" - адвоката Панченка Дмитра Вікторовича - залишити без задоволення.

Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на позивача в межах ним понесених.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді