ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

18 лютого 2021 року

м. Харків

справа № 644/279/17

провадження № 22-ц/818/139/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

треті особи - Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», департамент реєстрації Харківської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду повторне клопотання ОСОБА_7 про витребування доказів за апеляційною скаргою ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, ухвалене 31 травня 2017 року о 14 годині 08 хвилин у складі судді Горчакової О.І.,

УСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивачі звернулися до суду із позовом, у якому просили визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28.01.1994 року № 72, укладений на Харківській універсальній біржі між ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.04.1996 № V-04-376-H, укладений на Харківській універсальній біржі укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 ; скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 ; визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1994 року № НОМЕР_1 .

В обґрунтування позову посилалися на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів міста Харкова від 09.11.1983 № 31 ОСОБА_9 , батькові: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , було видано ордер від 23.11.1983 № 70817 на право отримання чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 (надалі Квартира). Вказане право ОСОБА_9 (батько) реалізував та вселився разом зі своєю родиною у складі шістьох осіб, а саме: ОСОБА_4 дружиною, та синами - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_10 у вказану Квартиру. У січні 1994 року всі члени родини ОСОБА_11 взяли участь у безоплатній приватизації вищевказаної квартири, про що органом приватизації житлового фонду Харківського тракторного заводу ім. С. Орджонікідзе видано Свідоцтво про право власності на житло. У липні 2005 року основний квартиронаймач ОСОБА_9 (батько) помер. Звернувшись до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори (надалі ХДНК) із заявами про прийняття спадщини за законом, позивачі дізнались, що станом на 31.12.2015 року Квартира належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.1996 № V-04-376-H, укладеного на Харківській універсальній біржі. ОСОБА_6 придбав вищезазначену квартиру у ОСОБА_5 , яка набула право власності на вказане нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 28.01.1994 № 72. Вказаний договір був укладений на Харківській універсальній біржі без відому, згоди та присутності позивачів. У Квартирі позивачі мешкають з моменту отримання ордеру від 23.11.1983 № 70817 та до теперішнього часу.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що оспорювані правочини нотаріально не посвідчені, дійсними не визнані, право власності на підставі цих угод не зареєстроване, такі угоди не створили правових наслідків, а тому є нікчемними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення , яким просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом помилково було застосовано до оспорюваних правочинів норми ЦК України від 2004 року. Враховуючи укладення договорів у 1994 та 1996 роках застосуванню підлягають норми ЦК УРСР від 1963 року. У цивільному кодексі 1963 році вказано, що недодержання умови нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку тягне за собою його недійсність. Крім того, договір від 28.01.1994 року було укладено без дозволу опіки та піклування, хоча ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на той час був неповнолітнім. Реєстрація права власності на квартиру за ОСОБА_5 , а потім ОСОБА_6 підтверджена довідкою КП «ХМБТІ» в матеріалах справи, про необхідність витребування оригіналу якої судом при розгляді справи не зазначалось.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2017 року апеляційна скарга представника позивачів була задоволена, рішення суду від 31 травня 2017 року було скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу Квартири, укладений 28 січня 1994 року на Харківській універсальній біржі між ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Суд апеляційної інстанції установив, що договір купівлі-продажу від 28 січня 1994 року не відповідає вимогам статті 227 ЦК Української РСР, тому визнав його недійсним. Відмовляючи у задоволенні вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 06 квітня 1996 року, апеляційний суд виходив із того, що позивачі не є сторонами цього правочину і не позбавлені можливості захистити своє право в інший спосіб. Оскільки ОСОБА_5 не зареєстрована власником спірного нерухомого майна, суд відмовив у скасуванні державної реєстрації права власності за нею. Крім того, у задоволенні позову в частині скасування за ОСОБА_12 державної реєстрації на спірне нерухоме майно та визнання права власності на Квартиру за позивачами суд також відмовив, оскільки це майно у чинного власника ОСОБА_12 не витребовувалась відповідно до статті 388 ЦК України.

Постановою Верховного Суду від 14 листопада 2108 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції мотивував постанову тим, що хоча апеляційний суд і зробив правильний висновок про недійсність договору купівлі-продажу від 28 січня 1994 року, він не дослідив причин поважності пропуску позивачами строків позовної давності, які за ЦК УРСР могли застосовуватися без заяви сторони у справі та не перевірив пояснень позивачів про те, що про факт неодноразового продажу квартири, в якій вони проживають понад 20 років, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дізналися у січні 2016 року з відповіді Четвертої ХДНК, до якої ОСОБА_3 звернувся за свідоцтвом про право на спадщину.

10 травня 2019 року ОСОБА_13 , діючи в інтересах позивачів, звернувся до суду із клопотанням, у якому просив призначити у справі судову почеркознавчу експертизу та витребувати докази. В обґрунтування посилався на те, що після ознайомлення із матеріалами інвентаризаційної справи на квартиру, наданою на виконання ухвали суду апеляційної інстанції від 11 березня 2019 року, ним було встановлено, що підписи на замовленні № 4-48 від 28.01.1994 та договорі купівлі-продажу № 72 від 28.01.1994 від імені ОСОБА_9 виконано не ОСОБА_9 . Встановлення справжності підпису останнього на вказаних документах матиме значення для доведення необізнаності позивачів про продаж Квартири до 2016 року. Вказані обставини входять до предмету доказування у справі, оскільки доведуть звернення позивачів за захистом своїх порушених прав в межах строку позовної давності. Для встановлення підроблення підпису ОСОБА_9 у зазначених документах необхідно провести судову почеркознавчу експертизу. А для її проведення необхідно витребувати документи, у яких би містився підпис ОСОБА_9 (т.3 а.с.23-29).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 травня 2019 року клопотання ОСОБА_13 про витребування доказів задоволене, витребувано документи, що містять підписи ОСОБА_9 (т.3 а.с. 80-82). Індустріальний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ухвалу суду від 10.05.2019 не виконав, хоча ухвалу отримав (т.3 а.с. 118). Причин невиконання ухвали суду також не повідомив.

У справі також була призначена посмертна судова почеркознавча експертиза (т.3 а.с. 133-135). 2 вересня 2019 року цивільна справа надійшла до Харківського апеляційного суду із клопотанням експерта від 19.08.2019 про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи № 16423 (т.3 а.с. 147).

26 вересня 2019 року ОСОБА_13 завив клопотання про витребування доказів, у якому просив витребувати в Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області укладений на Харківській універсальній біржі оригінал договору купівлі-продажу № 72 від 28.01.1994р., документи, на яких міститься власноруч виконаний підпис ОСОБА_9 .

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року клопотання ОСОБА_13 про витребування доказів задоволено.

На виконання ухвали Харківського апеляційного суду від 26.09.2019 Індустріальний відділ поліції Головного Управління Національної поліції в Харківській області надіслав завірену копію угоди купівлі-продажу від 28.01.1994 року № 72 на 1 аркуші.

7 листопада 2019 року в судовому засіданні ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , заявила клопотання повторно витребувати з Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області укладений на Харківській універсальній біржі оригінал договору купівлі-продажу від 28.01.1994 № 72, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000020 від 14.03.2016р.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 листопада 2020 року клопотання задоволено та повторно витребувано з Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області укладений на Харківській універсальній біржі оригінал договору купівлі-продажу від 28.01.1994 № 72, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000020 від 14.03.2016р.

Індустріальний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ухвалу суду від 10.05.2019 не виконав, хоча ухвалу отримав (т.4 а.с. 58). Причин невиконання ухвали суду також не повідомив.

В судовому засіданні 30 червня 2020 року ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 заявила клопотання про витребування доказів.

В обґрунтування клопотання посилалася на те, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.07.2019 частково задоволено клопотання представника позивачів та призначено по справі № 644/279/17 посмертну судову почеркознавчу експертизу, провадження якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. Бокаріуса.

На вирішення експертам поставлено питання: чи виконано підпис від імені ОСОБА_9 у замовленні від 28.01.1994 № 4-948 та у договорі купівлі-продажу від 28.01.1994 № 72 ОСОБА_9 або іншою особою?

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судово- почеркознавчої експертизи № 16423, складеного 20.01.2020, підпис від імені ОСОБА_9 у замовленні № 4-948 від 28.01.1994 виконаний не ОСОБА_9 , а іншою особою.

Водночас експертом зазначено, що питання відносно виконання ОСОБА_9 підпису від імені ОСОБА_9 у договорі купівлі-продажу від 28.01.1994 № 72 не вирішувалось оскільки не надано документ, що підлягає дослідженню - оригінал договору купівлі-продажу від 28.01.1994 №72.

З огляду на висновок експерта про виконання підпису від імені ОСОБА_9 у замовленні № 4-948 від 28.01.1994 не ОСОБА_9 , а іншою особою, є підстави вважати, що і у договорі купівлі- продажу від 28.01.1994 № 72 підпис від імені ОСОБА_9 виконаний також іншою особою.

У провадженні старшого слідчого Індустріального ВП ГУНП в Харківській області Кортякової Т.В. (далі - слідчий) перебуває кримінальне провадження № 0000020 від 14.03.2016 за фактом підробки невстановленими особами договору купівлі-продажу квартири та заволодіння шахрайським шляхом квартирою, що належить ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (витяг з ЄРДР міститься у матеріалах справи).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у ході досудового розслідування слідчим двічі на підставі ухвал слідчих суддів здійснювалося вилучення оригіналу договору купівлі-продажу від 28.01.1994 № 72 спірної квартири, який є основним доказом у справі та може довести причетність (непричетність) осіб до його підроблення.

Таким чином, оригінальний примірник договору купівлі-продажу (від 28.01.1994 № 72) квартири АДРЕСА_1 вилучено слідчим ще наприкінці 2016 року та долучено до матеріалів кримінального провадження (копії ухвал слідчого судді, протоколи тимчасового доступу до речей і документів та додатків до них - опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду містяться в матеріалах справи).

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 10.05.2019, 29.09.2019 та 07.11.2019 з метою проведення у цивільній справі № 644/279/17 почеркознавчого дослідження тричі було витребувано з Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області оригінал договору купівлі-продажу від 28.01.1994 № 72 укладений на Харківській універсальній біржі.

Проте, як вбачається з висновку експерта, неодноразові вимоги Харківського апеляційного суду про направлення договору купівлі-продажу від 28.01.1994 № 72 для проведення його дослідження фахівцем, слідчим проігноровано.

Натомість, до суду апеляційної інстанції було направлено копію зазначеного договору замість його оригіналу, що, у свою чергу, унеможливило проведення повного та якісного експертного дослідження спеціалістом експертної установи.

Невиконання слідчим судових рішень суперечить вимогам чинного законодавства та перешкоджає поновленню порушеного права позивачів.

Таким чином, у предмет доказування в цивільній справі № 644/279/17 входить, зокрема, визначення належності померлому ОСОБА_9 підпису у договорі купівлі-продажу від 28.01.1994 № 72, оригінал якого знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000020 від 14.03.2016.

Доведення факту належності підпису на вищевказаному документі іншій особі буде мати значення для вирішення справи по суті та прийняття судом правосудного рішення, оскільки свідчитиме про те, що ОСОБА_9 (співвласник спірної квартири) не тільки не мав на меті продаж належного йому на праві спільної сумісної власності майна (квартири), а й взагалі нічого не знав стосовно його продажу.

При цьому, в судовому засіданні 30.06.020 ОСОБА_7 зазначила, що витребуваний оригінал договору купівлі-продажу від 28.01.1994 № 72 потрібен для вирішення питання про призначення у справі додаткової судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 червня 2020 року клопотання ОСОБА_7 було задоволене, витребувано в Індустріального ВП ГУНП в Харківській області оригінал договору купівлі-продажу № 72 від 28.01.1994 (т.4 а.с. 187-190).

Ухвала суду була отримана відділом 17.07.2020 (т.4 а.с. 203), але не виконана. Тому 28.01.2021 ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про повторне витребування оригіналу договору купівлі-продажу № 72 від 28.01.1994 (т.5 а.с. 76).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідачаобговоривши клопотання в межах доводів апеляційної скарги, відзиву та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що клопотання про витребування доказів підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи (ч.1 ст. 417 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Скасовуючи рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2017 року у дійсній цивільній справі, Верховний Суд зазначав, що суду апеляційної інстанції необхідно було перевірити дотримання позивачами строку позовної давності на звернення до суду.

Представник позивачів ОСОБА_13 в судових засіданнях посилався на те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не знали про порушення своїх прав і продаж квартири, у якій вони проживають, до 2016 року. Цим же обґрунтована і позовна заява.

Для перевірки обізнаності ОСОБА_9 , а отже, й інших позивачів про продаж квартири необхідно перевірити справжність підпису продавця на вказаних документах.

Суд апеляційної інстанції вже приймав ухвали про витребування в Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області укладеного на Харківській універсальній біржі оригінал договору купівлі-продажу № 72 від 28.01.1994. Індустріальний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області оригінал договору купівлі-продажу суду не надав, про причини невиконання ухвали суду не повідомив.

Тому клопотання ОСОБА_7 про витребування оригіналу договору купівлі-продажу від 28.01.1994 № 72 підлягає задоволенню для всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи.

Відповідно до ч.3 ст.84 ЦПК України у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребує відповідні докази.

При цьому колегія суддів відзначає, що відповідно до ч.ч.7,8 ст.84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Керуючись ст. 84, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про витребування доказів задовольнити.

Витребувати з Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (61075, м. Харків, вул. Луї Пастера, 16-А) оригінал укладеного на Харківській універсальній біржі оригінал договору купівлі продажу від 28.01.1994 № 72, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000020 від 14.03.2016.

Повідомити начальника Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Денисенка Сергія Анатолійовича про визначений статтею 84 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок особи, у якої знаходиться доказ, повідомити суд про неможливість надати доказ із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про витребування доказу.

Роз`яснити начальнику Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Денисенку Сергію Анатолійовичу, що в разі не повідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина