Справа №345/336/21
Провадження № 2-о/345/12/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2021 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої - судді Кулаєць Б.О.,

за участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі судових засідань м. Калуш цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи:

заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду зі заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки, заповненої на ім`я « ОСОБА_1 , 1957 року народження».

Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася в селі Свинилів Тлумацького району Івано-Франківської області 13 жовтня 1958 року. В 1974 році вона закінчила школу в селі Островське Первомайського району Кримської області. 15.06.1981 була прийнята на роботу у Островську сільську раду Первомайського району Кримської області на посаду начальника ВУС . Однак, при заповненні трудової книжки була допущена помилка у році народження, замість правильного «1958» вказано «1957». У 2000 році заявниця тимчасово проживала і працювала у місті Києві і всі її документи зберігалися на складі, де вона працювала. Там сталася пожежа і всі її документи згоріли. 23.04.1977 заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 у виконкомі Островської сільської ради Первомайського району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 6, що підтверджується довідкою Калуського міськрайонного відділу державної РАЦС від 15.10.2020. 08.07.1991 вони шлюб розірвали, що підтверджується Витягом з Державного РАЦС громадян про розірвання шлюбу від 16.01.2021. 17.07.1991 заявниця одружилася з ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з Державного РАЦС громадян про шлюб. У витягах з Державного РАЦС рік народження заявниці вказаний -1958.

Заявниця ОСОБА_1 у зв`язку з настанням пенсійного віку отримала право на призначення пенсії за віком, однак через помилку у документі позбавлена можливості реалізувати таке своє право.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак її представниця адвокат Сидор Я.М. у своїй письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутності, заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, однак у своїй письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності та врахувати подані ним письмові пояснення, в яких зазначено, що заявницею при зверненні до сервісного центру Головного управління ПФ України в Івано-Франківській області було надано трудову книжку, в якій вказано рік народження заявниці - 1957. Згідно паспорта серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний факт також підтверджується доданим до матеріалів справи Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу, а тому в позасудовому порядку прийняти такі документи та на підставі них призначити пенсію не представилося можливим.

Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 28.01.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку окремого окремого провадження.

24 лютого 2021 року від представника заявниці адвоката Сидор Я.М. до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, заяву задовольнити .

12 лютого 2021 року зацікавленою стороною подано пояснення про розгляд справи без їх участі .

Фактичні обставини, встановлені судом:

15.06.1981 заявниця була прийнята роботу в Островську сільську раду Первомайського району Кримської області на посаду начальника ВУС . При цьому, у трудовій книжці була допущена помилка у році народження, замість правильного «1958», вказано «1957».

Про те, що заявниця ОСОБА_1 народилася 1958 року, свідчать:

- світлокопія паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 19 липня 2001 року Калуським МРВ УМВС України в Івано-Франківській області (а.с.7-8);

- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.10.2020 (а.с.11 зворот)

- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 16.011.2021 (а.с.10) .

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявниці юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право на оформлення пенсії.

Оцінка суду:

суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані заявницею на обґрунтування заяви, пояснення заінтересованої особи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту належності трудової книжки ОСОБА_1 має для неї юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на отримання пенсійних виплат.

В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатися за участю заявників та заінтересованих осіб. Заявники та залучені до участі у справі заінтересовані особи, зокрема, вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви по встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні світлокопії трудової книжки заповненої 16.06.1981 року, було допущено помилку, а саме: у трудовій книжці зазначено рік народження заявниці «1957», замість правильного «1958».

З наданих суду світлокопіях паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Калуським РВ УМВС в Івано-Франківській області 19.07.2001, витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.10.2020 та витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 16.011.2021, вбачається, що правильний рік народження заявниці - 1958.

При наявності таких доказів суд приходить до висновку, що трудова книжка, заповнена 16.06.1981 року, належить ОСОБА_1 , 1958 року народження.

Встановлення факту належності ОСОБА_1 вказаної трудової книжки породжує для неї настання правових наслідків і вона зможе підтвердити свій трудовий стаж та оформити пенсію.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документу, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога заявниці законна, обґрунтована та доказово підтверджена матеріалами справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 76,77, 81, 293, 294, 315 ЦПК України, та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , трудової книжки, заповненої 16.06.1981 на ім`я « ОСОБА_1 ,1957 року народження».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: