Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/946/21

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Собчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця

В С Т А Н О В И В:

Представник акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Балагурак В.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця в обґрунтування якого вказує, що 20 вересня 2011 року ОСОБА_2 звернулася до акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з метою отриманням банківських послуг, та підписала заяву б/н від 20.09.2011 року. Відповідно до цієї заяви вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були наданні їй у письмовій формі.

Відповідач підписавши заяву підтвердила що вказана заява складає між нею та банком договір. Укладаючи договір сторони керувались нормами закону про укладання договорів приєднання (ст. 634 ЦК України). Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку. Крім того, дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами та встановив кредитний ліміти на картку, який у подальшому було збільшено до 10 тис. грн..

У свою чергу, ОСОБА_2 зобов`язувалася здійснювати погашення кредиту та процентів, шляхом внесення грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу.

Оскільки ОСОБА_2 своєчасно грошові кошти банку не надавала, виникла прострочена заборгованість за кредитом.

У свою чергу як вказує позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, але станом на дату смерті свої зобов`язання не виконала, та станом на день її смерті заборгованість за договором б/н від 20.09.2011 року становить 8933 грн. 38 коп., та складається з простроченого тіла кредиту.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло також не виконане померлою грошове зобов`язання, оскільки ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України спірні правовідносини не припинилися у зв`язку зі смертю боржника та обов`язки за кредитним договором перейшли до її спадкоємців.

При цьому як зазначає позивач, відповідач ОСОБА_1 проживав на момент смерті ОСОБА_2 разом з нею та відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадщину прийняв.

Крім того у своїй позовній заяві представник позивача також зазначає, що 12.09.2016 року звернувся до Чаплинської державної нотаріальної контори із претензією кредитора та 07.10.2016 року отримав відповідь про те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулася її дочка ОСОБА_3 .

Вважаючи, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України фактично спадщину прийняв, так як не відмовився від неї протягом встановленого строку, та не вжив заходів щодо погашення вказаної заборгованості, представник акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Балагурак В.В. звернулася до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, при звернення до суду подав заяву про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без участі представника позивача. Крім того подав заявку про отримання процесуальних документів у електронному вигляді, шляхом надсилання текстового файлу на зазначену електронну адресу.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, що в матеріалах справи.

Ухвалою від 07 липня 2021 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця у порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання з викликом сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за отриманням банківських послуг, та підписала заяву б/н від 20.09.2011 року. Відповідно до цієї заяви вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були наданні їй у письмовій формі.

Відповідач акцептувала цю оферту шляхом підписання заяви. Укладаючи договір сторони керувались нормами закону про укладання договорів приєднання (ст. 634 ЦК України). Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку. Крім того, дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами та встановив кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Каховському району Каховського міськрайонного управління юстиції у Херсонській області 04.04.2016 року складено актовий запис про смерть №76. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 04.04.2016 року.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, вбачається що станом на день смерті ОСОБА_2 її заборгованість перед банком складала 8933 грн. 38 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Відповідно до наданих позивачем документів, зокрема претензії кредитора від 24.08.2016 року №SAMDN5602 вбачається, що дізнавшись про смерть ОСОБА_2 , банк направив претензію кредитора до Чаплинської державної нотаріальної контори у якій просив суд повідомити чи заводилася спадкова справа після смерті ОСОБА_2 ; включити кредиторські вимоги у спадкову масу; повідомити спадкоємців померлої про наявність заборгованості, а також просив повідомити інформацію відносно осіб, які звернулися із заявою про прийняття спадщини та заявою про відмову від спадщини.

Відповідно до відповіді завідувача Чаплинської державної нотаріальної контори А.І. Заворотченко №768/01-16 від 21 вересня 2016 року, що долучена позивачем до позову, на запит ПАТ «Приват Банк» №SAMDN5602 від 24.08.2016 року, державним нотаріусом повідомлено позивача про те, що після смерті ОСОБА_2 надійшла заява її дочки ОСОБА_3 про прийняття спадщини та заява від її сина ОСОБА_4 , заява від чоловіка ОСОБА_1 про відмову від спадщини.

Відповідно до наданих матеріалів судом встановлено, що позивачем у квітні 2021 року направлено відповідачу ОСОБА_1 лист претензію з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором, що укладений між ПАТ «Приват Банк» та ОСОБА_2 , яка була залишена поза увагою.

За правилом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218,1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч. 3, 4 ст. 1268 та в ст. 1269 ЦК України.

Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України Здійснення права на спадкування) та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України Оформлення права на спадщину).

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

За тлумаченням ст.16 та ч. 2 ст.1282 ЦК України можна дійти висновку, що: по-перше, норма ч. 2 ст.1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором).

Аналіз ч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку.

Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Згідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалою від 25 жовтня 2021 року за клопотанням позивача, судом витребувано у Чаплинській селищній раді Каховського району Херсонської області довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та у державного нотаріуса Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області Заворотченко Алли Іванівни копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до наданої державним нотаріусом копії спадкової справи № 132/2016 щодо майна ОСОБА_2 , вбачається, 06 червня 2016 року до Чаплинської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 .. Цього ж дня, до Чаплинської державної нотаріальної контори звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_1 із заявами про відмову від спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_2 . Вказані заяви подані протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України.

Таким чином, як встановлено судом, особа, до якої пред`явлено позов кредитором спадкодавця ОСОБА_1 у встановленому законом порядку та у визначений строк відмовився від свого права на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , про що позивача було повідомлено належним чином Чаплинською державною нотаріальною конторою. Відповідно відмовившись від спадщини, останній не успадкував обов`язку спадкодавця, що виник у неї перед позивачем.

У свою чергу, позивач, достеменно знаючи проте, що ОСОБА_1 від права на спадщину відмовився у встановленому законом порядку, пред`явив до нього позов як до спадкоємця за законом першої черги, який був зареєстрований разом зі спадкодавцем на день її смерті за однією адресою.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 ст. 48 ЦПК України визначено, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).

У свою чергу, представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду даної справи, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 13.07.2021 року, 20.07.2021 року, 21.09.2021 року, 27.10.2021 року та 28.10.2021 року, шляхом надсилання повідомлення на зазначену ним електронну адресу, у судові засіданні жодного разу не з`явився, та своїм правом щодо подання клопотання про заміну/залучення належного відповідача не скористався, а з урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12.06.2009 року №2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Одночасно суд роз`яснює, що позивач не позбавлений права звертатись до суду з позовом до спадкоємців померлого.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст..ст. 1216, 1219, 1268, 1268, 1282, 1296, 1297 ЦК України, та керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - до ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Чаплинського районного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Березніков