Справа № 127/4496/17
Провадження № 2/127/512/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 19.12.2012 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином в порушення умов договору ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язання за вказаним договором. Це призвело до утворення в нього перед банком заборгованості.

Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача, тому ПАТ КБ "ПриватБанк" змушений був звернутися до суду з позовом та просить у відповідності до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також стягнути судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у задоволенні позовних умов просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних умов з наступних підстав.

ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 19.12.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ПАТ КБ "ПриватБанк" забезпечив відповідача можливістю доступу до карткового рахунку.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору. В порушення умов договору ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язання за вказаним договором. Це призвело до утворення в нього перед банком заборгованості.

Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБапк», згідно з якими банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування клієнтів відповідачем ОСОБА_1 не підписані. Цей документ, доданий до позовної заяви, також не містить дати його підписання представником позивача. Позивачем не доведено і те, що саме ці Умови та Правила були додатком до підписаної ОСОБА_1 заяви від 19.12.2012 року. Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» не містить підпису позичальника і не датований як документ, а тому не може вважатися належним письмовим доказом у справі.

Отже, Умови та Правила надання банківських послуг AT КБ «ПриватБанк», а також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можна вважати складовими частинами укладеного між сторонами кредитного договору. Аналогічною є правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс 15).

Невід`ємною частиною кредитного договору є Пам`ятка клієнта, яка видається позичальнику, визначає, зокрема умови кредитування, вид кредитної картки. Така Пам`ятка до матеріалів позовної заяви не долучена.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і належним чином доведені до його відома, у зв`язку з чим саме банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Позичальник ОСОБА_1 при отриманні кредитної картки підписав лише один документ анкету-заяву від 19.12.2012 р. про приєднання до умов публічної оферти надання банківських послуг. З умовами оферти та Правилами надання банківських послуг в Приватбанку позивач не знайомив відповідача при підписанні анкети-заяви. Позивачем нарахована необґрунтована заборгованість за користування кредитним лімітом, яку позивач не може довести.

Велика Палата Верховного Суду з цього питання зробила правовий висновок у постанові №342/180/17 від 03.07.2019 р. Колегія суддів прийшла до висновку, що такий порядок укладення кредитного договору не є прийнятним, а самого клієнта потрібно в письмовому вигляді повідомляти по усі істотні умови кредитування (строк кредитування, процентну ставку, розмір пені та штрафів і так далі). Це обумовлено тим, що пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити своє право бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Як наслідок, Велика Палата вказала, що банк не має права нараховувати та стягувати зі своїх клієнтів проценти та пеню за виданими кредитними картками. Лише суму виданого кредиту у вигляді використаного кредитного ліміту картки. Відповідач ОСОБА_1 не заперечує, що між ним та AT КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого він отримав кредит, шляхом підписання 19.12.2012 р. анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У анкеті-заяві про надання банківських послуг від 19.12.2012 року процентна ставка не зазначена та не зазначено розмір кредитного ліміту.

Крім того, у вказаній заяві відсутні умови договору про становлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та їх визначного розміру.

Позивач просить, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також пеню і комісію. При цьому, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині позивач посилається на розрахунок та Умови і Правила надання банківських послуг як на невід`ємну частину спірного договору.

Проте роздруківка із сайту позивача доказом бути не може, тому що вона залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умовах і Правилах споживчого кредитування, що підтверджено у постанові ВСУ від 11.03.2015 року.

За таких обставин та без надання підтверджень про конкретно запропоновані відповідачу Умови і правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитним и коштами, пені та штрафів, надані банком Умови та Правила не можуть розцінюватись як стандартна форма, що встановлено до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Тобто, обґрунтування наявності обставин повинні ґрунтуватись з допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не з допомогою припущень.

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно із ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно із ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Положеннями ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Судові витрати суд задовольняє пропорційно до суми задоволених позовних вимог (7 % від ціни позову). Сума судового збору відповідно складає 168 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 509, 525, 526, 530, 538, 549, 550, 634, 626, 629 ч.1, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість за договором б/н від 19.12.2012 року в розмірі 7024,14 грн., тобто заборгованість за тілом кредиту.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) витрати з оплати судового збору в розмірі 168 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України повні відомості про учасників справи :

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, )

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1