Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1593/20 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 16 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кузьменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 278/1593/20 за позовом ОСОБА_1 до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про зобов`язання вчинити певні дії та виділити земельну ділянку (пай)

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 28 липня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Дубовік О.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із названим позовом та просив зобов`язати територіальну громаду Троянівської сільської ради внести ОСОБА_3 до списку співвласників земельного фонду КСП "Світанок", що додається до державного акту І-ЖТ №000154 від 28.12.1995 року на право колективної власності на землю при реорганізації Колективного сільськогосподарського підприємства "Світанок"; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області виділити ОСОБА_2 , як спадкоємцю, земельну ділянку в розмірі середньої земельної ділянки (паю) бувшого КСП "Світанок" із земель державної власності на території Троянівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (за межами населеного пункту).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його мати ОСОБА_3 працювала в КСП «Рассвет», яке було реорганізоване в КСП «Світанок», а згодом реформоване у СВК «Світанок». Рішенням правління колгоспу ОСОБА_3 була прийнята в члени колгоспу і не виключалась з нього. Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 мати помела, однак, за життя вона помилково не була внесена до списку громадян - членів вказаного колективного сільськогосподарського підприємства, що додається до державного акту І-ЖТ №000154 від 28.12.1995 року на право колективної власності на землю при реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Рассвет», у зв`язку із чим їй не було видано державний акт на право власності не земельну частку (пай) розміром 3,64 в умовних кадастрових гектарах та не було виділено земельну частку (пай) в натурі.

Позивач вказав, що Троянівською сільською радою Житомирського району йому було відмовлено у внесенні до списку співвласників земельного фонду КСП «Світанок», що додається до державного акту на право колективної власності на землю при реорганізації Колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок», у зв`язку з тим, що громадяни, які померли до ІНФОРМАЦІЯ_2 , комісією до списків не включались, а вільні паї відсутні. Посилаючись на те, що невключення його матері до списків пайовиків позбавляє його права на реалізацію гарантованого законом права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду, неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги у своїй сукупності зводяться до мотивів позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі. Зазначає, що суд дійшов правильного висновку та вмотивував питання факту та права, надав відповіді на головні аргументи сторін, чітко та доступно зазначив доводи і мотиви, обгрунтував дії щодо вибору аргументів та прийняття доказів сторін.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7, т. 1) є сином ОСОБА_3 (а.с. 178, т. 1).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , 1911 року народження (а.с. 173-177, т. 1), померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 26, т. 1).

Із копії свідоцтва про спадщину за законом (а.с. 31, т. 1), виданого завідуючим Третьої Житомирської державної нотаріальної контори 20.12.1996 вбачається, що спадкоємцями щодо майна померлої ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що також підтверджується довідкою Житомирського обласного державного нотаріального архіву від 25.05.2021 №1437 (а.с. 234, т. 1).

Відповідно до довідки Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 02-/8-1/184 від 27.01.2021 (а.с. 180, т. 1) ОСОБА_3 , 1911 року народження проживала та була зареєстрована з 1947 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Державний акт на право колективної власності на землю І-ЖТ № 000154 від 28.12.1995 видано КСП «Рассвет» Троянівською сільською Радою народних депутатів Житомирського району Житомирської області у тому, що вказаному власнику землі передається у колективну власність 2828,3 га землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання, відповідно до рішення Троянівської сільської Ради народних депутатів від 23.11.1995 року № 97 (а.с. 8-11 т. 1).

Згідно довідки Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області (архівний сектор) № 01-38/54 від 19.12.2019 КСП «Рассвет» було реорганізоване в КСП «Світанок», а згодом реформовано в СВК «Світанок» (а.с. 24, т. 1).

Із копії уточнюючого списку громадян членів Колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Троянів Житомирського району (а.с. 12-17, т. 1), копії списку співвласників земельного фонду КСП «Світанок» вбачається, що на час реєстрації державного акту на право власності на землю 28.12.1995 (а.с. 18-22, т. 1) та копії протоколу №1 загальних зборів колгоспу "Світанок", яким було затверджено уточнений список співвласників земельного фонду в КСП "Світанок" (а.с. 29-30, т. 1), ПІБ ОСОБА_3 відсутнє.

Судом також встановлено, що відповідно до архівної довідки Житомирської районної державної адміністрації від 21.01.2021 № Є-54 у протоколах загальних зборів та засідань правління сільськогосподарської артілі «Рассвет» (колгоспу «Рассвет») с. Троянів Житомирського району Житомирської області за 1972, 1973, 1974, 1975 роки рішення про виведення з членів колгоспу ОСОБА_3 не значиться (а.с. 179, т. 1).

Розпорядженням Житомирської РДА Житомирської області №726 від 30.12.2004 року "Про затвердження протоколу зборів власників земельних часток (паїв), по розподілу земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складанню державних актів на право власності на землю членами реформованого КСП "Світанок" Троянівської сільскої ради", серед іншого, затверджено протокол зборів власників земельних часток (паїв) рефоромованого КСП "Світанок" Троянівської сільської ради, про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі; передано громадянам у власність земельні ділянки за рахунок земель реформованого СКП "Світанок" на території Троянівської сільської ради, згідно додатку №1 та дозволено ДП "Поліськгеодезкартографія" встановити межі земельних ділянок в натурі (на місцевості), які будуть використовуватись власниками самостійно єдиним масивом, скласти державні акти на право власності на землю громадянам взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с. 27 т.1).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що у ОСОБА_3 був відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) у СВК «Світанок», а доказів належності ОСОБА_3 на час смерті права на земельну частку пай у колективній власності на землю СВК «Світанок» позивачем не надано. Отже, права ОСОБА_1 не було порушено з боку відповідачів.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до положень статей 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, а також на права на земельну частку (пай) є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень частин дев`ятої, десятої статті 5 ЗК України 1990 року, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

За частинами шостою, сьомою статті 6 ЗК України 1990 року, під час обчислення розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів, враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації.

Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі.

Частиною другою статті 23 ЗК України 1990 року визначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі Указ № 720/95) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу № 720/95 право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі статтею 9 ЦК Української РСР здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республік.

Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Згідно з пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі необхідно враховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів колективного сільськогосподарського підприємства до відповідних списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнень і затвердження указаних списків, а з моменту передачі (державної реєстрації) державного акта про право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству.

До вказаних правових висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 05.03.2021 по справі № 717/641/18.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а державний акт на право колективної власності на землю І-ЖТ № 000154 видано КСП «Рассвет» Троянівською сільською Радою народних депутатів Житомирського району Житомирської області 28.12.1995.

Із цього слідує, що ОСОБА_3 не набула за життя право користування чи право власності на спірну земельну ділянку, а також у неї не виникло право на відповідну земельну частку (пай).

Таким чином, колегія суддів, установивши, що на день видачі КСП "Світанок" державного акта на право колективної власності на землю від 28 грудня 1995 року ОСОБА_3 не була членом цієї селянської спілки, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим не набула права на спірну земельну частку (пай),тому зазначену земельну частку (пай) не можна вважати частиною спадкового майна померлого, а отже права позивача не порушені.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 599/1833/15-ц (провадження

№ 61-4320св18), у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 179/2279/17 (провадження № 61-395св19), у постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 551/1075/17 (провадження № 61-15000св19).

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з огляду на наведені у цій постанові мотиви.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 28 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17.12.2021.

Головуючий Судді