Номер провадження: 22-ц/813/5284/21
Номер справи місцевого суду: 520/1902/16-ц
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

09.12.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 520/1902/16-ц

Номер провадження: 22-ц/813/5284/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

- за участю секретаря судового засідання Янковської Ю.Л.

учасники справи:

- позивач - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», правонаступником, якого є - ОСОБА_1 ,

- відповідачі 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відмову від позову під час розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником, якого є - ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договором, позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є - ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про визнання недійсними кредитного договору із додатковою угодою, договору поруки з додатковою угодою та іпотечного договору, позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є - ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору поруки з додатковою угодою,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до Київського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» (далі Банк) заборгованість за кредитним договором у сумі 3 527 016,27 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом 3 292 259,30 гривень; - заборгованість за відсотками 234 756,97 гривень. Також Банк просить стягнути судові витрати у сумі 52 905,24 гривень.

Банк обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є - ПАТ «Альфа Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №800000042, відповідно до якого остання отримала кредит в банку в розмірі 450 000,00 доларів США, з процентною ставкою за кредитом у розмірі - 11,5 % річних, з відповідним графіком погашення кредитної заборгованості та умов повернення кредитних коштів, кінцевий строк повернення кредитних коштів є - 13.02.2017 року.

Позивач виконав свої зобов`язання з надання кредитних коштів позичальникові, надавши останній кошти у розмірі 450 000,00 доларів США. Позичальник у свою чергу не виконує належним чином взяті на себе обов`язки з повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим у неї перед банком утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 03.02.2016 року становить 127 248,11 долара США, що за курсом НБУ станом на 03.02.2016 року становить 3 292 259,30 гривень, за відсотками 9 073,52 долара США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 234 756,97 гривень.

В забезпечення належного виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів за кредитним договором між банком та ОСОБА_3 13.02.2007 року укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_3 поручився за виконання ОСОБА_2 обов`язків, які виникли на підставі кредитного договору, або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Також у забезпечення виконання зобов`язань позичальника з повернення кредитних коштів, зазначений кредитний договір забезпечений іпотекою, якою є - дачний будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , та земельна ділянка, площею - 0,0387 га..

Банк скористався свої правом, направивши боржникам вимогу про досудове врегулювання питань щодо погашення кредитної заборгованості. Однак, остання залишилась відповідачами проігнорована. Неналежне виконання умов кредитного договору з повернення кредитних коштах з боку позичальника та його поручителя стало підставою для звернення до суду з даним позовом. (Т. 1, а. с. 1 - 3).

2.2 Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_2

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вищезазначеним уточненим у подальшому позовом до ПАТ «Альфа Банк», в якому остаточно просить визнати недійсними з моменту укладання: 1) кредитний договір № 800000042 від 13.02.2007 року, укладений між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 ; 2) договір від 13.08.2010 року про внесення змін і доповнень №1/800030023 до Кредитного договору №800000042 від 13.02.2007 року, укладений між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 ; 3) договір поруки №800000042-П від 13.02.2007 року, укладений між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 ; 4) договір від 13.08.2010 року про внесення змін і доповнень №1/800030023 до Договору поруки № №800000042-П від 13.02.2007 року, укладений між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 ; 5) іпотечний договір №800000042-И від 13.02.2007 року, укладений між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е., зареєстрований в реєстрі за №48.

ОСОБА_2 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що Банк в односторонньому порядку підвищив процентну ставку за користування кредитним коштами до 15%. Банк відмовився надавати останній кредитні канікули, а запропонував укласти ще один кредитний договір. Перед укладанням кредитного договору останню не було повідомлено про орієнтовну сукупну вартість кредиту та про тип процентної ставки, як це передбачено ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Позичальницю було введено в оману про використання фіксованої процентної ставки замість плаваючої, що позбавило останню, як вона зазначає, можливості об`єктивно оцінити свою фінансову спроможність виконувати умови договору та призвело до обрання непотрібної та невигідної для неї фінансової послуги (Т. 1, а. с. 62 - 68).

У березні 2017 року ОСОБА_2 було уточнено підстави позову. Додатково остання зазначила, що її не було надано додатків до кредитного договору, а саме - графіку його погашення (Т. 1, а. с. 172 - 179).

2.3 Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_3

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом до ПАТ «Альфа Банк», в якому просить визнати недійсними укладені між ним та Банком: 1) договір поруки №800000042-П від 13.02.2007 року; 2) Договір від 13.08.2010 року про внесення змін і доповнень №1/800030023 до Договору поруки № 800000042-П від 13.02.2007 року.

ОСОБА_3 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що останнього при укладенні вищезазначених договорів Банком було введено в оману відносно процентної ставки по кредиту. Не було повідомлено про повну суму грошових коштів, які позичальник повинен буде сплатити банку, повертаючи позичені кошти. До кредитного договору не було надано невід`ємних його частин, а саме - графіку погашення. У зв`язку з підвищенням процентної ставки за кредитом, збільшився об`єм відповідальності ОСОБА_3 як поручителя, на що останній не згоден (Т. 1, а. с. 154 - 156).

2.4 Короткий зміст ухвал суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 18.07.2016 року об`єднано в одне провадження цивільну справу №520/1902/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та цивільну справу №520/7576/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа-Банк», за участю третьої особи - ОСОБА_3 , про визнання недійсним кредитного договору, договору поруки, іпотечного договору.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 28.11.2016 року об`єднано в одне провадження цивільну справу №520/1902/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» за участю третьої особи - ОСОБА_3 , про визнання недійсним кредитного договору, договору поруки, іпотечного договору та цивільну справу №520/15046/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Альфа-Банк», за участю третьої особи - ОСОБА_2 , про визнання недійсними договорів.

2.5 Позиція сторін в суді першої інстанції

ПАТ «Альфа-Банк» у запереченнях на позовну заяву ОСОБА_2 просить відмовити у задоволені позовних вимог останньої та вказує на те, що: 1) порядок та умови повернення коштів за користування кредитом передбачено саме умовами договору. Таким чином, укладання додаткового графіку платежу не передбачалось умовами договору; 2) умовами договору була передбачена можливість зміни процентної ставки банком в односторонньому порядку; 3) банк діяв в межах чинного на той час законодавства; 4) ОСОБА_2 не надано жодного доказу на підтвердження тих обставин, на які вона посилається у позовній заяві (Т. 1, а. с. 128 - 132, 191 -193).

2.6 Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2017 року позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк», як позичальника, та з ОСОБА_3 , як поручителя, в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №800000042 від 13.02.2007 року в загальному розмірі 3 527 016,27 грн. 27 коп., яка складається із: - заборгованість за кредитом у сумі 3 292 259,30 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 234 756,97 грн..

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 52 905,24 грн. 97 коп., в рівних частках по 26 452,62 грн. з кожного.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 ..

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в порушення умов Кредитного договору та норм права ОСОБА_2 не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором.

На час розгляду справи позичальник має заборгованість, отже кредитні відносини між сторонами не припинились.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Посилання ОСОБА_3 щодо непоінформованості у повному обсязі про укладення договору споживчого кредиту, що передбачено Законом України «Про захист прав споживачів», та не попередження про сукупну вартість кредиту не знайшли свого підтвердження у суді. Тому, позов ОСОБА_3 про визнання недійсними договору поруки №800000042-П від 13.02.2007 року з додатковою угодою від 13.08.2010 року, які є похідними від головного договору, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню (Т. 1, а. с. 205 - 208).

2.7 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з ухваленням нового рішення, яким її позов задовольнити у повному обсязі.

2.8 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення в оскарженій частині ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для визнання недійсними кредитного договору, договору поруки, іпотечного договору; 2) Банк повідомив позичальника лише про вартість послуги з оформлення кредиту та не повідомив про сукупну вартість кредиту; 3) банк в односторонньому порядку підвищив процентну ставку за користування кредитним коштами до 15%; 4) банком було введено в оману позичальника про використання фіксованої процентної ставки замість плаваючої, що позбавило можливості об`єктивно оцінити свою фінансову спроможність виконувати умови договору та призвело до обрання непотрібної та невигідної для неї фінансової послуги; 5) суд дійшов помилкового висновку, що спірні договори укладались, керуючись вільним волевиявленням сторін (Т. 1, а. с. 212 - 223).

2.9 Узагальнені доводи сторін в апеляційному суді

У запереченнях на апеляційну скаргу, які за своєю природою є відзивом на апеляційну скаргу, ПАТ «Альфа Банк» просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 (Т. 2, а. с. 7 - 11).

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 , яка є правонаступником ПАТ «Альфа Банк», звернулась із заявою про відмову від позовної заяви до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договором.

Вказана заява обґрунтована тим, що станом на момент складання цієї заяви ОСОБА_2 погашено заборгованість за кредитним договором №800000042 та у ОСОБА_2 відсутній борг (Т. 2, а. с. 208).

2.10 Рух справи в суді апеляційної інстанції

18 липня 2017 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею-доповідачем було обрано суддю Погорєлову С.О..

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 липня 2017 року відкрито апеляційне провадження у справі. Справа була призначена до розгляду та перебувала у провадженні суду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 квітня 2018 року клопотання представника ОСОБА_2 про призначення судової економічної експертизи задоволено частково. Призначено по справі судову економічну експертизу. Апеляційне провадження у справі зупинено до отримання експертного висновку

17 жовтня 2018 року ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2017 року.

24 січня 2019 року, у зв`язку з початком роботи Одеського апеляційного суду, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею-доповідачем було обрано суддю Ващенко Л.М..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 липня 2019 року відновлено провадження у справі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року замінено позивача - публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» його правонаступником - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

20.11.2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позову.

Згідно Рішення Вищої ради правосуддя від 20.07.2021 року №1612/0/15-21 суддю ОСОБА_4 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у відставку.

На підставі цього керуючись Положенням про АСДС, було здійснено повторний автоматизований розподіл.

Матеріали цивільної справи передано до канцелярії Одеського апеляційного суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2021 року визначено склад колегії суддів: - головуючий суддя Заїкін А.П.; - судді Колесніков Г.Я., Сєвєрова Є.С..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.08.2021 року дану справу було прийнято до провадження судді-доповідача Заїкіна А.П..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.09.2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2017 року.

06.12.2021 року від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

06.12.2021 року від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути заяву ОСОБА_1 про відмову від позову за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви про відмову від позову, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про відмову від позову підлягає задоволенню.

3.2 Висновки за результатами розгляду заяви про відмову від позову, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до приписів частини другої статті 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно пункту четвертого частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За правилами, передбаченими статтею 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статей 206, 207, 373 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині (пункт третій частини першої статті 374 ЦПК України).

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів вважає можливим прийняти відмову ОСОБА_1 від позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішення суду першої інстанції у вказаній частині необхідно визнати нечинним, провадження у справів цій частині необхідно закрити.

3.3 Порядок та строк касаційного оскарження

Відповідно до статті 255 ЦПК України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Пункт 2 частини 1 статті 389 ЦПК України не містить вказівок про те, що ухвала суду апеляційної інстанції про закриття провадження може бути оскаржена в касаційному порядку. Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки питання про відмову від позову, визнання рішення суду нечинним та закриття провадження у справі вирішено апеляційним судом, то дана ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 12, 13, 43, 49, 206, 255, 367, 368, 373, 389, 390, ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Відмову ОСОБА_1 від позову - прийняти.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2017 року в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є - ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договором визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є - ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договором - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складений 20 грудня 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О.В. Князюк

О. М. Таварткіладзе