Провадження № 6/643/16/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Гюлалієвої Ф.Р. кизи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з заявою, в якій просить замінити стягувача ПАТ КБ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у виконавчому провадженні у справі № 2027/20917/12.

В обґрунтування заяви зазначено, що на підставі договору про відступлення права вимоги № 2225/К від 15.04.2020 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 005-20912-230508 від 23.05.2008.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, в заяві просив здійснювати її розгляд за його відсутності.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, неодноразово викликався до суду шляхом надіслання судових повісток.

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви, встановив наступне.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.04.2013, ухваленим в цивільній справі № 2027/20917/12, позов ПАТ Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ Дельта Банк заборгованість по кредитному договору на загальну суму 3102,69 грн. та судовий збір у розмірі 214,60 грн.

Як вбачається з мотивувальної частини вказаного рішення, зазначена заборгованість виникла у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 005-20912-230508 від 23.05.2008.

15.04.2020 між ПАТ «Дельта Банк» (Банком) та «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (Новий Кредитор) укладено Договір № 2225/К про відступлення права вимоги, згідно якого Банк відступає Новому Кредитору належні Банку, а Новий Кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників.

Як вбачається з Додатку № 1 до вказаного Договору, за ним відступлено в тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 005-20912-230508.

Оплату за договором проведено в повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення № 18042.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/3411/14 зазначено наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).».

Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

З огляду на викладене вище Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц про те, що заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. 258-261, 352-353, 442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - задовольнити.

Замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, ідентифікаційний код юридичної особи 35234236) у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 09.04.2013, ухваленого в цивільній справі № 2027/20917/12.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повну ухвалу складено 13.09.2021.

Суддя Д.А. Крівцов