Справа № 626/2236/21
Провадження № 2/626/610/2021
10.12.2021 року м. Красноград Красноградський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Рибальченко І.Г.
за участі секретаря Краєвої А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житлом , -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив позбавити відповідача права користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі, але не проживає, місце проживання її невідоме. Позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Про стягнення судових витрат не клопотав. Відповідач ОСОБА_2 до суду не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Заяв про відкладання розгляду справи від неї не надходило. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 30.07.2021 р. Згідно довідки наданої Красноградською міською радою від 06.08.2021 року за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрована ОСОБА_2 .
Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, аналіз норм статті 391 ЦК України дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 , яка не є членом сім`ї власника, чи наймачем даної квартири, дійсно довгий час не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить позивачу на праві власності, але залишається зареєстрованою в ній, чим порушує його право власника на володіння та користування квартирою.
Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 319,321,391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , 1971 року народження, права користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Красноградським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд шляхом подачі в 30 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.
Суддя