№2-з/756/489/21
УХВАЛА

16 грудня 2021 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування частини житлового будинку недійсним,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору від 16.08.2019 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про дарування Ѕ частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, просила скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №48273637 від 16.08.2019 року державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малаховської І.В. щодо реєстрації права власності ОСОБА_4 на Ѕ частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказувала, що ОСОБА_3 за оскаржуваним договором дарування від 16.08.2019 року подарувала своєму синові ОСОБА_4 Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 виключно з метою ухилення від виконання зобов`язань за договором позики зі спадкодавцем позивача.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.12.2021 року відкрито провадження у справі.

При цьому, представником позивача до суду також подано заяву про забезпечення позову.

В своїй заяві заявник вказує на те, що оскаржуваний договір дарування укладено між сторонами, які є родичами, без наміру створення правових наслідків, обумовлених договором дарування з метою ухилитись від виконання зобов`язань за договором позики із спадкодавцем позивача.

Таким чином, з метою забезпечення виконання рішення суду, прийнятого судом за результатами розгляду позову ОСОБА_1 в даній справі, представник позивач просить суд вжити заходи забезпечення, а саме: накласти заборону на відчуження будь-яким шляхом, а також заборонити дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Більше того, у відповідності ст.152 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Зі змісту позову вбачається, що предметом оскаржуваного договору дарування є Ѕ частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту Цивільного процесуального кодексу Українив бачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.07.2021 року Ѕ частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 по договору дарування від 16.08.2019 року дарувателем за яким була ОСОБА_3 .

При цьому, за заявою ОСОБА_3 до приватного виконавця від 09.08.2021 року остання повідомляє про відсутність у неї майна належного на праві власності за для можливості виконання існуючих зобов`язань перед ОСОБА_1 .

Таким чином, з огляду на належність майна та підстави його набуття, зміст позовних вимог, суд вважає можливим та доцільним накласти арешт на Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування частини житлового будинку недійсним, - задовольнити частково.

Накласти арешт на Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 .

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Боржник: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом року з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя А.В. Шевчук