ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/754/20Головуючий у 1-й інстанції Музика Я.М.
Провадження № 22-ц/817/237/21 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - заявника ОСОБА_1 , представника Головного

управління ПФУ в Тернопільській області Смільської В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Бережанського районного суду від 25 серпня 2020 року (головуючий суддя Музика Я.М., дата виготовлення рішення не вказана) у справі № 593/754/20 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначив, що з 15 вересня 1977 року до 03 травня 1982 року працював на посаді станочника у Бережанській меблевій фабриці Тернопільського меблевого комбінату, про що 21 вересня 1977 року на його ім`я було видано трудову книжку серії НОМЕР_1 і проведено відповідні записи за № 1 та №2. На даний час при досягненні віку 60 років йому почали виплачувати пенсію за віком, але вищевказаний стаж роботи у Бережанській меблевій фабриці не було зараховано через те, що у записах в трудовій книжці були виправлення у датах наказів про прийняття та звільнення.

Посилаючись на наведене, заявник просив встановити факт його роботи на посаді станочника у Бережанській меблевій фабриці Тернопільського меблевого комбінату в період часу з 15 вересня 1977 року до 03 травня 1982 року.

Рішенням Бережанського районного суду від 25 серпня 2020 року заяву задоволено.

Встановлено юридичний факт того, що ОСОБА_1 працював на посаді станочника у Бережанській меблевій фабриці Тернопільського меблевого комбінату в період часу з 15 вересня 1977 року до 03 травня 1982 року.

В апеляційній скарзі Головне управління ПФУ в Тернопільській області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог заявника. Апеляційна скарга мотивована тим, що чинним законодавством передбачено спеціальну процедуру для встановлення факту на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, тому заявлені вимоги не можуть бути встановлені судом в окремому провадженні. Зокрема, особа має звертатися за захистом свого права, але не із заявою про встановлення факту трудових відносин та фактів щодо трудової діяльності, а із позовною заявою на рішення органу Пенсійного фонду за правилами адміністративного судочинства у разі незгоди з таким рішенням.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні представник Головного управління ПФУ в Тернопільській області апеляційну скаргу підтримала, заявник ОСОБА_1 заперечив відносно апеляційної скарги та пояснив, що рішення суду є законним. Бережанська меблева фабрика Тернопільського меблевого комбінату ліквідована у 2007 році, будь які документи про його роботу, крім наявної трудової книжки, відсутні; до архіву на зберігання не надходили. Виправлення у датах наказів про прийняття та звільнення з роботи зроблені кадровиком підприємства.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за спеціальністю станочник працював на посаді станочника у Бережанській меблевій фабриці Тернопільського меблевого комбінату в період з 15 вересня 1977 року до 03 травня 1982 року, про що 21 вересня 1977 року на його ім`я було видано трудову книжку серія НОМЕР_1 і проведено відповідні записи за № 1 та №2. У цих записах наявні виправлення у датах наказів про прийняття та звільнення.

Із повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 17 червня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 виплачується пенсія за віком згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Розмір пенсії обчислено із середньомісячного заробітку за даними персоніфікованого обліку відповідно до наявного стажу з 01.07.2000 по 31.03.2020 рік, при страховому стажі 38 років 05 місяців 01 день. При перевірці записів трудової книжки було виявлено виправлення. А саме, у записах №1-2 наявні виправлення у датах наказів про прийняття та звільнення, тому для зарахування періоду роботи з 15.09.1977 по 03.05.1982 роки рекомендовано надати документ, котрий би підтверджував даний період роботи. Також розяснено, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудовою стажу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Також розяснено, що трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній систем; і мали б документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно Архівної довідки Бережанської районної державної адміністрації від 25.02.2020 року за №03-02/99 документи з особового складу Бережанської меблевої фабрики до архіву на зберігання не надходили.

Відповідно до наявних у справі письмових доказів, зокрема заяви ОСОБА_2 1959 року народження, копії паспорта, трудової книжки серія НОМЕР_2 на її ім`я, дівоче прізвище якої ОСОБА_3 (а.с. 16-20); заяви ОСОБА_4 1950 року народження, копії паспорта на його ім`я, трудової книжки, дата заповнення якої 05 січня 1972 року (а.с. 21-25), вбачається, що ОСОБА_2 працювала в Бережанській меблевій фабриці на посаді контролера ВТК з 1979 до 2007 року; ОСОБА_4 працював Бережанській меблевій фабриці з 1971 по 2007 року (до часу ліквідації підприємства), разом з ними на даній фабриці з 1977 року до служби в армії до 1982 року, а після демобілізації до ліквідації підприємства у 2007 році, працював ОСОБА_1 .

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 стаття 293 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частина 2 статті 293 ЦПК України).

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина 3 статті 294 ЦПК України).

У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. За змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18).

З врахуванням встановлених у справі обставин, зокрема, що встановлення факту який просить встановити заявник породжує для нього юридичні наслідки, чинне законодавство не передбачає іншого порядку його встановлення, заявник у зв`язку з відсутністю в архіві даних про його роботу на Бережанській меблевій фабриці не має іншої можливості довести факт його роботи у підприємстві у період, де згідно наказів у трудовій книжці містяться виправлення, суд першої інстанції, враховуючи вимоги ст. 293, 315 ЦПК України дійшов обгрунтованого висновку, що наявні у справі докази з достовірністю підтверджують факт його роботи на посаді станочника у Бережанській меблевій фабриці Тернопільського меблевого комбінату в період часу з 15 вересня 1977 року до 03 травня 1982 року.

За вимогами ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги закону, колегія суддів відхиляє доводи представника заінтересованої особи в суді апеляційної інстанції про недопустимість письмових доказів письмової заяви ОСОБА_2 , копії паспорта та її трудової книжки; письмової заяви ОСОБА_4 , копії паспорта, трудової книжки на його ім`я, оскільки вони відсутні в апеляційній скарзі.

Окрім цього, суд зазначає, що згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Отже, наявність чи відсутність обставин судом встановлюється у тому числі на підставі письмових доказів.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що вказаний факт не може бути встановлений в порядку окремого провадження у цивільному судочинстві із-за передбаченої чинним законодавством спеціальної процедури для встановлення факту на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, особа має звертатися за захистом свого права із позовною заявою на рішення органу Пенсійного фонду за правилами адміністративного судочинства у разі незгоди з таким рішенням, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки встановлено, що заявник звернувся в суд про встановлення факту роботи у підприємстві для призначення пенсії за віком, а не на пільгових умовах.

Також суд звертає увагу, що згідно матеріалів справи заявник ОСОБА_1 отримавши повідомлення заінтересованої особи від 17.06.2020 року про необхідність надання документів, які б підтверджували період його роботи з 15.09.1977 по 03.05.1982 року на Бережанській меблевій фабриці, не вважав це повідомлення як безпідставну відмову заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у зарахуванні до стажу зазначеного періоду роботи, а тому виходячи з наведеного вважає, безпідставними твердження заінтересованої особи про необхідність розгляду справи за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки місцевим судом повно та всебічно зясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обгрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення а судове рішення без змін.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Бережанського районного суду від 25 серпня 2020 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді