Справа № 524/5435/20
Провадження № 2/536/248/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участі секретарів судового засідання Марченко О.М., Бегми С.А.

позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Шамшуріна Ю.В.

представника відповідача Харківського національного університету внутрішніх справ в особі Кременчуцького льотного коледжу за довіреністю Єрзікової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ в особі Кременчуцького льотного коледжу про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

В вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківського національного університету внутрішніх справ в особі Кременчуцького льотного коледжу про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, де просила зобов`язати відповідача вселити її в кімнату АДРЕСА_1 .

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається, що Кременчуцький льотний коледж Національного авіаційного університету є власником гуртожитку на 84 місця з медико-санітарною частиною, який знаходиться за адресом: АДРЕСА_2 та власником курсантського гуртожитку на території навчального аеродрому, який знаходиться на території с.Велика Кохнівка. ОСОБА_1 з 1993 року до 14 вересня 2017 року працювала на посаді завідуючої клубом Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету. В 1998 році їй для проживання була надана кімната № НОМЕР_1 , яка розташована в курсантському гуртожитку на території навчального аеродрому. Прописана вона була разом з сім`єю на підставі рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 22.07.1998 в гуртожитку по АДРЕСА_2 де ніколи не проживала і кімната їй там не виділялась. 21 вересня 1017 року охорона навчального аеродрому по наказу керівництва відповідача не пустила її до житла - кімнати № НОМЕР_2 . Таким чином, через конфлікт, що виник із-за її законних вимог щодо складання довідки для отримання субсидії відповідач виселив її з гуртожитку та позбавив можливості користуватися власними речами, які знаходились в кімнаті №303.

В судовому засіданні позивач та її уповноважений представник позов підтримали та просила задовільнити з підстав викладених в позовній заяві.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач надіслав відзив на позов, де проти задоволення позову заперечує, та вказує, що ОСОБА_1 була прийнята на роботу в коледж з 04.02.1988 відповідно до наказу №45/л від 02.02.1988 на посаду завідуючої клубом. Наказом №159/л від 16.08.2017 за згодою профкому була звільнена з роботи за прогули за п.4 ст.40 КЗпП України. За місцем реєстрації АДРЕСА_2 ні вона, ні її син ніколи не проживали, їх особистих речей в гуртожитку не має, що підтверджується актами. В 2005 році на підставі особистої заяви, ОСОБА_1 , як працівнику коледжу було виділено для тимчасового користування житлове приміщення в гуртожитку належному коледжу, який знаходиться на території аеродрому Кременчук (В.Кохнівка) за адресом : АДРЕСА_3 ,ордер на вселення не видавався. Відповідно до п.12 «Положення про гуртожиток Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ», вказаний гуртожиток призначено для проживання на період роботи або навчання в коледжі. ОСОБА_1 не працює і не навчається в коледжі та цей гуртожиток знаходиться на аеродромі Кременчук (В.Кохнівка), є об`єктом підвищеної небезпеки та режимним об`єктом, доступ до якого обмежений та охороняється. Оскільки ОСОБА_1 була звільнена за прогул, то це було підставою для її виселення з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення. Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ не веде житлового будівництва та не приймає участі в дольовому житловому будівництві, тому облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов відсутні і правові підстави надати позивачу житло відсутні.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала з підстав зазначених у відзиві та в його задоволенні просила відмовити.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

ОСОБА_1 була прийнята на роботу в Кременчуцький льотний коледж Національного авіаційного університету, нині Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ, з 04.02.1988 відповідно до наказу №45/л від 02.02.1988 на посаду завідуючої клубом.

Згідно наказу №159/к від 16.08.2017 ОСОБА_1 16.08.2017 звільнено за прогули без поважних причин згідно з п.4 ст.40 КЗпП України.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 01.11.1997 їй було надано кімнату для проживання у гуртожитку Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету за адресом: АДРЕСА_3 , де вона проживала до 21.09.2017.

Відповідно до договору від 10.05.2005 Кременчуцький льотний коледж Національного авіаційного університету надав ОСОБА_1 для тимчасового користування житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 13.11.2018 у справі 524/5696/18 залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 08.05.2919 та постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду від 12.09.2019 залишено без задоволення позов Національного авіаційного університету в особі Кременчуцького льотного коледжу до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Під час судового розгляду вказаної справи було встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.09.2011, гуртожиток на 84 місця з медико-санітарною частиною Кременчуцького льотного коледжу по вул.Гоголя,5 у м.Кременчуці Полтавської області належить державі Україна в особі Міністерства освіти та науки, молоді та спорту України, із зазначенням правового режиму майна: право оперативного управління, Національний авіаційний університет, нині Харківський національний університет внутрішніх справ.

Відповідно до архівного витягу з протоколу №12 засідання районної комісії по прописці та паспортному режиму від 19.06.1998 на підставі подання адміністрації льотного коледжу про прописку ОСОБА_1 з сім`єю на житлову площу гуртожитку льотного коледжу по АДРЕСА_5 , було рекомендовано виконкому дозволити прописку відповідача з матір`ю та сином в гуртожитку за вказаною адресою.

Згідно з даними форми 1 у гуртожитку по АДРЕСА_2 з 03.07.1998 зареєстрована ОСОБА_1 , що підтверджується випискою із домової книги про склад сім`ї та реєстрацію від 28.10.2015, де вона ніколи не проживала і конкретна кімната їй не виділялась.

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до вимог статті 47 Конституції України держава гарантує кожному право на житло. Ніхто не може бути позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ч.4,5 ст.9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням не інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до положень ст.127 ЖК УРСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

Згідно ч.2 ст.128 ЖК УРСР жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку (ст.129 ЖК УРСР).

Порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.130 ЖК УРСР).

Відповідно до ч.2 ст.132 ЖК УРСР інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв`язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.

ОЦІНКА СУДУ

Отже, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян проводиться в установленому порядку завідуючим гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера.

Як встановлено судом, прописуючи ОСОБА_1 в гуртожитку по АДРЕСА_2 та надаючи для проживання кімнату в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , Кременчуцьким льотним коледжем НАУ їй не було видано ордер, який є підставою для вселення. Позивач за місцем реєстрації у гуртожитку фактично не проживала і надання їй житла за місцем реєстрації було неможливим із-за його відсутності і ці обставини сторонами не оспорюються.

Із викладеного слідує, що позивач користувалася спірним житловим приміщенням, куди просить її вселити, безпідставно, тому всі її доводи про набуття права постійного користування цим приміщенням, а саме: кімнатами № НОМЕР_1 гуртожитку, розташованому на території навчального аеродрому за адресою: АДРЕСА_3 не заслуговують на увагу.

Позивач не заперечує, що була звільнена з роботи за порушення трудової дисципліни, що є підставою відповідно до ч.2 ст.132 ЖК УРСР для її виселення з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення.

Викладені обставини, на переконання суду, свідчать про відсутність правових підстав для вселення позивача ОСОБА_1 в кімнату 303,304 гуртожитку, розташованому на території навчального аеродрому за адресою: АДРЕСА_3 , тому в задоволенні позову відмовляє.

Керуючись статтями 13, 81, 259, 263-265, 279 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Харківського національного університету внутрішніх справ в особі Кременчуцького льотного коледжу про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення відмовити.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС. М. Клименко

Повне судове рішення складено 15 вересня 2021 року.