Справа № 466/991/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Шукост О.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №2475, а також просить залишити проживати неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між ним та ОСОБА_2 12.08.2017 року укладено шлюб, зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №2475. У шлюбі народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджує, що сімейне життя у них із відповідачем не склалося. Вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку чим, шлюбні стосунки між ними припинені. Вони з 03.02.2020 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Стверджує, що примирення між ним та відповідачем не можливе. У зв`язку із чим змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, покликаючись на обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не подала. Від відповідача неодноразово поступали клопотання про відкладення розгляду справи. Проте, із врахуванням ст.275 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у відсутності відповідача та розцінює її неявку як обраний нею спосіб захисту своїх прав.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Між тим, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Верховний Суд постановою від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13 роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 12.08.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №2475. У шлюбі народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході розгляду цивільної справи встановлено, що у подружжя спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Між сторонами часто виникають конфлікти. Сторони з 03.02.2020 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З`ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, цей шлюб слід розірвати.

Разом з тим, суд роз`яснює сторонам, що в разі виникнення спору щодо місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони вправі звернутися до суду із окремим позовом.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.08.2017 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №2475.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О. І. Баєва