КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 756/11615/15-ц

провадження № 22-ц/824/9136/2021

01 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Гайворонському В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року у складі судді Диби О. В.,

встановив:

03.09.2015 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 27.10.2007 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час перебування в шлюбі ними було набуто майно: однокімнатна квартира, загальною площею 45,9 кв.м., жилою площею 17,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0,1 га з цільовим призначенням для індивідуального житлового , гаражного і дачного будівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з припиненням фактичних сімейних відносин вона запропонувала відповідачу поділити майно, набуте за час перебування в офіційно зареєстрованому шлюбі, проте спроби мирного врегулювання спору виявилися марними.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила суд в порядку поділу майна подружжя визнати за нею та відповідачем право спільної часткової власності, по 1/2 частині за кожним, на вищевказану квартиру та земельну ділянку.

30.11.2015 ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» ( далі - ПАТ АТ "Укргазбанк") з зустрічним позовом про стягнення 1/2 частини грошових коштів, сплачених ним на виконання кредитного договору №16/08/840 від 29.02.2008 року та зобов`язання відповідача виконувати виконання 1/2 частину грошового зобов`язання за вказаним кредитним договором.

Посилався на ті підстави, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.10.2007 року.

З метою отримання коштів на придбання спірної квартири, 29.02.2008 між ним та ВАТ АТ "Укргазбанк", правонаступником якого є ПАТ АТ "Укргазбанк", було укладено кредитний договір №16/08/840, відповідно до умов якого було отримано кредит у розмірі 70 000 доларів США на строк по 29.02.2028 зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 12,9 % річних.

12.02.2010 ним було отримано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Зазначав, що він самостійно сплатив на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в якості погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 16/08/840 від 29.02.2008 за період з березня 2008 року по квітень 2015 року 66 252,87 доларів США та 27 748 грн, а також 16 959,26 грн страхових платежів.

Крім цього, 10.06.2016 він перерахував на рахунок ПАТ АБ «Укргазбанк» в якості погашення кредитної заборгованості грошові кошти в розмірі 47 652,50 доларів США.

Всього ним було сплачено на користь банку 113 905,37 доларів США та 44 707,26 грн.

Зазначив, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року шлюб між ним та позивачкою розірвано. Судом встановлено, що вони з позивачкою не вели спільне господарство та не підтримували подружні стосунки приблизно два роки, тобто з січня 2014 року.

З огляду на те, що при поділі майна повинні бути враховані борги подружжя за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 14.11.2016, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь грошові кошти в сумі 56 952 доларів США 69 центів та 22 353 грн 63 коп., які становлять 1/2 частину грошових коштів, сплачених ним в якості погашення заборгованості перед ПАТ АТ "Укргазбанк" за кредитним договором №16/08/840 від 29.02.2008.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

В порядку поділу майна подружжя, визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 , за кожним.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 23 826 доларів США 25 центів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року в частині задоволених позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 про стягнення з неї на його користь 23 826 доларів США 25 центів та 5 690,82 грн судового збору. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі.

Свої доводи мотивує тим, що відповідачем у період шлюбу без її згоди було укладено з ВАТ АБ «Укргазбанк» кредитний договір №16/08/840 від 29.02.2008 року, відповідно до пункту 1.1 розділу 1 якого банк відкрив останньому невідновлювальну кредитну лінію у розмірі 70 000 доларів США на задоволення його споживчих потреб.

Суд першої інстанції без належних та допустимих доказів дійшов висновку, що кошти, одержані за вказаним кредитним договором, були використані в інтересах сім`ї для придбання спірної квартири. В кредитному договорі відсутнє цільове призначення кредиту, яке б вказувало на придбання будь-якого рухомого чи нерухомого майна в інтересах сім`ї. В матеріалах справи відсутні докази, що позивач з метою виконання договору №фк 00042078 від 18 квітня 2008 року передав саме отримані в кредит грошові кошти у довірчу власність ТОВ КБ «Столиця» з метою отримання у власність об`єкта інвестування.

Судом першої інстанції не було надано належної оцінки тому факту, що фінансування будівництва з метою придбання спільної квартири здійснювалося не за кредитні кошти, а за спільні кошти подружжя, зокрема передані її матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується її показами в якості свідка.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Кривошей О. Ю. просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року.

Вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив всі обставини справи та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Берченко Н. Б. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що кошти за спірну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю приблизно 103 000 доларів США, було надано її батьками в сумі 33 000 доларів США, частину грошових коштів - внесено відповідачем ОСОБА_2 за рахунок особистих коштів, а іншу частину вони накопичили, перебуваючи у шлюбі. Нотаріально посвідченої згоди на укладення кредитного договору вона не надавала, а тому не може нести обов`язок по його достроковому поверненню. Відповідачем не доведено зв`язку між кредитним договором і отриманням коштів від банку на придбання квартири, а також тієї обставини, що всі отримані в кредит грошові кошти були витрачені на придбання спірної квартири. Відповідач на свій розсуд користувався кредитними коштами, навмисно створював заборгованість по договору, яку виплатив після розірвання шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Кривошей О. Ю. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 в частині поділу в рівних частках квартири АДРЕСА_3 , суд першої інстанції виходив з доведеності тієї обставини, що остання була придбана сторонами під час шлюбу, а отже є їх спільним сумісним майном.

З огляду на те, що земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , була набута ОСОБА_2 внаслідок її приватизації (безоплатної передачі) із земель комунальної власності згідно рішення Обухівської міської ради №403 від 23.11.2009, а відповідно до пункту 5 частини першої статті 57 СК України земельна ділянка, набута на час шлюбу внаслідок приватизації, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання її об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та задоволення позову ОСОБА_1 в частині її поділу.

Рішення суду першої інстанції у вказаній частині сторони не оскаржують, а тому воно не є предметом апеляційного розгляду.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_1 на його користь 23 826,25 доларів США, суд першої інстанції виходив з доведеності тієї обставини, що для придбання спільної квартири АДРЕСА_3 , подружжям було використано кредитні кошти, частину з яких в розмірі 47 652,50 доларів США було повернуто ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 , за рахунок особистих коштів, а тому він набув права вимоги повернення Ѕ частини сплачених боргових зобов`язань, які виконані ним за ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 , оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007 року, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року між ними розірвано.

В шлюбі у сторін народилася неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29 лютого 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №16/08/840, за умовами якого Банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом 70 000 доларів США на строк з 29.02.2008 по 29.02.2028 зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 12,9 % річних. Кредитна лінія надається на задоволення споживчих потреб позичальника (а.с.43-47 т.1).

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що вона не надавала нотаріально засвідченої згоди на укладення кредитного договору, а тому вимога ОСОБА_2 про повернення частини кредитних коштів, сплачених ним особисто за цим договором є незаконною.

Відповідно до частини третьої статті 65 СК України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина 4 статті 65 СК України).

Положення статті 65 СК України щодо порядку розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є спільною сумісною власністю подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів, а не щодо розпорядження майном, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Судом встановлено, що за укладеним кредитним договором, відповідно до заяви про видачу готівки від 29.02.2008 року ОСОБА_2 отримав 20 000 доларів США, еквівалент у гривнях - 101 000 грн (а.с.88 т.2).

29 лютого 2008 року між ТОВ КБ "Столиця" (банк) та ОСОБА_2 (вкладник) було укладено договір №цк00042078 банківського вкладу (депозиту) "Накопичувальний", за умовами якого вкладник передає, а банк приймає від вкладника грошові кошти в національній валюті в сумі 336 265,52 грн (а.с.63-64 т.2).

Відповідно до квитанції ТОВ КБ "Столиця" №913981 від 29.02.2008, ОСОБА_2 перераховано ТОВ КБ "Столиця" 336 265,52 грн. Призначення платежу: первинний внесок готівкою згідно договору №цк00042078 банківського вкладу (депозиту) від 29.02.2008 (а.с.89 т.2).

Відповідно до заяви про видачу готівки від 01 квітня 2008 року ОСОБА_2 отримав кредитні кошти в сумі 11 500 доларів США, еквівалент у гривнях - 58 075 грн (а.с. 98 т.2).

01 квітня 2008 року між ТОВ КБ "Столиця" (банк) та ОСОБА_2 (вкладник) було укладено договір про внесення змін №1 до договору №цк00042078 банківського вкладу (депозиту) "Накопичувальний" від 29 лютого 2008 року, за умовами якого п.1.1 договору викладено в наступній редакції: "Вкладник передає, а Банк приймає від Вкладника грошові кошти в національній валюті в сумі 396 588, 40 грн та зобов`язується повернути вкладнику суму вкладу і виплачувати проценти на умовах, в порядку та строки, передбачені цим Договором" (а.с.65т.2).

Відповідно до квитанції ТОВ КБ "Столиця" №957349 від 01.04.2008, ОСОБА_2 перераховано ТОВ КБ "Столиця" 60 322,88 грн. Призначення платежу: поповнення вкладу готівкою згідно договору №цк00042078 банківського вкладу (депозиту) від 29.02.2008 (а.с.100 т.2).

18 квітня 2008 року між ТОВ КБ «Столиця» (управитель) та ОСОБА_2 (довіритель) укладено договір №фк00042078 про участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-7» виду А. (а.с. 58 -53 т.1).

Відповідно до квитанції ТОВ КБ "Столиця"№985524 від 22.04.2008, грошові кошти в сумі 396 588,40 грн переведені з рахунку ОСОБА_2 в ТОВ КБ "Столиця" на рахунок ФФБ "Столиця -7". Призначення платежу: внесення коштів до ФФБ "Столиця-7" згідно договору № фк00042078 (а.с.103 т.2).

Відповідно до заяви про видачу готівки від 08 травня 2008 року, ВАТ АБ "Укргазбанк" видано ОСОБА_2 готівку з поточного рахунку в сумі 12 500 доларів США, еквівалент у гривнях - 63 125 грн (а.с.105 т.2).

Відповідно до квитанції ТОВ КБ "Столиця №1019578 від 21.05.2008, ОСОБА_2 сплачено грошові кошти в сумі 40 176,88 грн на рахунок ФФБ "Столиця -7". Призначення платежу: внесення коштів до ФФБ "Столиця-7" згідно договору №фк00042078 (а.с.109 т.2).

Відповідно до заяви про видачу готівки від 04 липня 2008 року, ВАТ АБ "Укргазбанк" видано ОСОБА_2 готівку з поточного рахунку в сумі 10 000 доларів США, еквівалент у гривнях - 48 498 грн (а.с.113 т.2).

Відповідно до квитанції ТОВ КБ "Столиця №1082048 від 04.07.2008, грошові кошти в сумі 40 176,88 грн сплачено ОСОБА_2 на рахунок ФФБ "Столиця -7". Призначення платежу: внесення коштів до ФФБ "Столиця-7" згідно договору №фк00042078 (а.с.115 т.2).

Відповідно до заяви про видачу готівки від 01 серпня 2008 року, ВАТ АБ "Укргазбанк" видано ОСОБА_2 готівку з поточного рахунку в сумі 10 000 доларів США, еквівалент у гривнях - 48 451 грн (а.с.117 т.2).

Відповідно до квитанції ТОВ КБ "Столиця №1123800 від 01.08.2008, грошові кошти в сумі 40 292 грн сплачено ОСОБА_2 на рахунок ФФБ "Столиця -7". Призначення платежу: внесення коштів до ФФБ "Столиця-7" згідно договору №фк00042078 (а.с.119 т.2).

25 грудня 2008 року по договору №фк00042078 про участь у фонді фінансування будівництва "Столиця-7" виду А від 18 квітня 2008 року здійснено остаточний розрахунок та визначено обсяг коштів, що мають бути остаточно сплачені довірителем - 11 166,64 грн (а.с.136 т.2).

Відповідно до квитанції ПАТ "Банк Столиця" №1563344 від 22.12.2009 грошові кошти в сумі 11 166,64 грн сплачено ОСОБА_2 на рахунок ФФБ "Столиця-7", призначення платежу - внесення коштів до ФФБ "Столиця-7" згідно договору №фк00042078 (а.с.123 т.2).

12.02.2010, на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 05 лютого 2010 р. №129-С/КІ, видано свідоцтво про те, що квартира АДРЕСА_3 , що складається з 1 кімнати, жилою площею 17,30 кв.м., загальною площею 45,90 кв.м., дійсно належить ОСОБА_2 (а.с. 68 т.1).

Вказані письмові докази у своїй сукупності є належними та достатніми для висновку про те, що кредитний договір укладався відповідачем в інтересах сім`ї, а кредитні кошти були використані для здійснення оплати за набуття у власність квартири АДРЕСА_3 .

Вказана обставина підтверджується також письмовими поясненнями представника ОСОБА_1 від 29.02.2016 : «…Позивач та відповідач розподіляли між собою обов`язки в сім`ї, вирішували важливі питання сім`ї спільно, а також дбали спільно про матеріальне забезпечення сім`ї, у зв`язку з чим і було отримано кредит на придбання житла …» (а.с. 157 т.1).

Відповідно до змісту клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи від 30.11.2018, остання зазначала, що: " За наявною у ОСОБА_1 інформацією лише частина коштів, наданих ПАТ "Укргазбанк" ОСОБА_2 за кредитним договором №16/08/840 від 29.02.2008 була ним використана для виконання умов договору №фк00042078 від 18.04.2008 про участь у фонді фінансування будівництва (а.с. 1190 т.2).

За таких підстав доводи позивача про те, що фінансування будівництва спільної квартири здійснювалося лише за кошти подружжя та кошти, отримані від її батьків, без використання грошових коштів, отриманих в кредит, є необґрунтованими.

Покази допитаної в судовому засіданні в якості свідка матері ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про те, що для придбання спірної квартири вона передала 25 000 доларів США, у 2008 році - 10 000 доларів США, у грудні 2009 року - 2 000 доларів США, не є належним доказом на підтвердження вказаної обставини.

При цьому ОСОБА_1 не навела інших джерел доходів, які б давали можливість без отримання кредитних коштів набути спірну квартиру у власність.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині четвертій статті 65 СК України встановлено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Аналогічна правова позиція викладена Верховний Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-539цс16.

Судом встановлено, що після припинення шлюбних відносин, 10 червня 2016 року ОСОБА_2 було сплачено АБ «Укргазбанк» на погашення заборгованості за кредитним договором 47 652,50 долари США (а.с.210 т.1).

Відповідно до довідки АБ «Укргазбанк», ОСОБА_2 10 червня 2016 року повністю погашена заборгованість за кредитом та відсотками згідно кредитного договору №16/08/840 від 29 лютого 2008 року (а.с.211 т.1).

Оскільки праву на спільну сумісну власність - квартиру АДРЕСА_3 , кореспондується боргове зобов`язання - повернення кредитних коштів, отриманих на придбання цієї квартири, з огляду на доведеність тієї обставини, що погашення спільного боргу в розмірі 47 652, 50 доларів США було здійснено ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 за рахунок його особистих коштів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 Ѕ частини грошових коштів, сплачених відповідачем на виконання грошового зобов`язання, визначеного кредитним договором.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки її доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк