07 вересня 2021 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Луньової Д.Ю.,
за участю: секретаря судового засідання Жукової Д.Д.,
за відсутності учасників справи,
09 лютого 2021 року представник позивача звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Брянківської міської ради Луганської області про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування позову послався на те, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно. 18.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кремінського нотаріального округу Луганської області Дашдамірова Е.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але роз`ясненням отримав відмову у вчинені даної нотаріальної дії, оскільки ним було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.
Позивач по справі вважає, що визначений законом строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, оскільки батько позивача по справі ОСОБА_3 мешкав та помер саме у м. Брянка Луганської області. Через те, що це місто знаходиться на тимчасово окупованій території України син померлого зіткнувся з певними труднощами під час державної реєстрації смерті свого батька та отримання законного свідоцтва про смерть. Свідоцтво про смерть отримано позивачем лише 11 лютого 2020 року, на території України був встановлений карантин, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби Covid-19. Внаслідок оголошення карантину перестали вести особистий прийом громадян нотаріуси та адвокати, повністю припинив свою роботу громадський транспорт, а позивач був змушений на виконання умов карантину майже постійно знаходитись вдома. Лише Постановою Кабінету Міністрів України №343, яка була винесена в травні 2020 року була дозволена робота нотаріусів, тобто вже після спливу встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Однак карантин триває і по сьогоднішній день, що значно ускладнює і перетин лінії зіткнення і пересування країною.
Враховуючи викладене представник позивача просить призначити позивачу додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою 15 лютого 2021 року відкрите загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 08 липня 2021 року справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його та позивача участі. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували.
В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада» суду про виклик до суду у даній справі.
Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав.
Таким чином, враховуючи вжиття судом всіх передбачених законом заходів для сповіщення відповідача, на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про розгляд справи.
З урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 13).
З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Брянка Луганської області (а.с.14).
З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Брянка, Луганської області (а.с. 17).
Роз`ясненням приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Луганської області від 18.12.2020 р. №635/01-16, ОСОБА_1 повідомлено, що не має можливості видати свідоцтво на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як пропущений передбачений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини і не було надано документів які б підтверджували факт спільного проживання та/або реєстрації за однією адресою з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа станом на 18 грудня 2020 року не відкрилася.(а.с.15).
З Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.12.2020 № 62962296, вбачається, що у Спадковому реєстрі ця інформація відсутня (а.с.16).
З копії договору дарування і реєстраційного посвідчення Брянківського бюро технічної інвентаризації, що житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_4 зареєстрований за ОСОБА_3 на праві приватної власності 24/100 на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.1992 р., засвідченого Брянківською нотаріальною конторою за №5750.
Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Зважаючи на положення ст. 1272 ЦК України, суд призначає додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тільки у разі наявності поважних причини його пропуску, обов`язок доведення існування яких покладено на особу, яка звертається з такою вимогою.
Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Як вбачається з матеріалів справи, причиною пропуску позивачем встановленого законодавством строку для подання заяви на прийняття спадщини, стала смерть спадкодавця на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим необхідно було оформити належні документи про смерть та встановлення на території України карантину.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважною, у зв`язку з чим вважає за можливе позов ОСОБА_1 до Брянківської міської ради Луганської області про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити, визначивши позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці.
Разом з тим, до повноважень суду під час розгляду справи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не входить обов`язок визначати конкретні права на спадкове майно, щодо яких визначено цей додатковий строк.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позов задоволено, проте відповідач не порушував своїми діями або бездіяльністю права позивача на спадкове майно. Цей спір виник виключно внаслідок бездіяльності самого позивача, яка була зумовлена непереборними обставинами. Отже, стягнення судових витрат з відповідача буде несправедливим та суперечитиме цільовому тлумаченню статті 141 ЦПК України, згідно із яким, на думку суду, судові витрати стягуються з того відповідача, дії або бездіяльність якого спричинили виникнення судового спору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України ст.ст. 1216, 1268, 1269, 1272 ЦК України, суд, -
Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.
Відповідно до ст. 284 ЦПК заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.Ю. Луньова