ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8557/21 Справа № 200/7849/16-ц Головуючий у першій інстанції: Цитульський В. І. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Слуцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості та за позовом ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Соломянської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , в якому просила стягнути на її користь з боржника ОСОБА_6 72 378 975 грн та з поручителя ОСОБА_3 25000,00 грн, посилаючись на ухилення позичальника від виконання зобов`язання за договором позики від 01 листопада 2014 року. Позовна заява мотивована тим, що 01 листопада 2014 року вона уклала з ОСОБА_6 договір позики, за умовами якого передала останньому грошову суму у розмірі 2776332,50 доларів США зі сплатою за користування позикою 10,5 % річних, а ОСОБА_6 зобов`язався повернути позику до 31 грудня 2015 року, проте зобов`язання не виконав і кошти не повернув. Крім того, на забезпечення виконання боргових зобов`язань за договором позики, у той самий день, нею було укладено з ОСОБА_3 договір поруки, за яким останній поручився за виконання ОСОБА_6 зобов`язань за договором позики у межах суми 25000,00 грн. Однак поручитель також не виконує свого обов`язку за договором поруки.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, не виконавши зобов`язання за вказаним договором позики. Пред`явила вимоги до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , яка діє у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 . Вказувала, що подала до приватного нотаріуса Іщика М. В., яким відкрито спадкову справу, вимогу кредитора до спадкоємців за обов`язками спадкодавця. Проте, спадкоємці не задовольнили її вимог. Ураховуючи наведене, з урахуванням наданих уточнень, ОСОБА_1 просила суд:

- стягнути з ОСОБА_3 на її користь суму боргу у розмірі 25000,00 грн; визнати заборгованість ОСОБА_6 у розмірі 2776332,00 доларів США, що за курсом Національного банку України на дату подання позову становить 76710053,16 грн, яка виникла на підставі договору позики від 01 листопада 2014 року №2, укладеного з нею, такою, що підлягає стягненню та у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 , стягнути на її користь вказану вище заборгованість з його спадкоємців: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , пропорційно отриманого у спадщину майна по 19177513,29 грн. з кожного, але у межах вартості спадкового майна та здійснити виконання рішення щодо погашення зазначеної вище заборгованості шляхом накладення стягнення на спадкове майно:

- грошові кошти у розмірі 650000,00 доларів США, які знаходяться у сейфовій ячейці № НОМЕР_1 у сейфі № НОМЕР_2 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору від 11 вересня 2014 року №83-2014 та додаткової угоди до нього від 04 вересня 2015 року №4-2015, укладеного ОСОБА_6 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро»;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 463,8 кв.м, житловою площею 74,4 кв.м, та земельною ділянкою площею 0,2934 га, за адресою по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 09 серпня 2004 року ВВК №564733;

- житловий будинок, загальною площею 79,50 кв. м, житловою площею 53,40 кв. м, та земельною ділянкою під ним, за адресою по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 04 червня 2004 року ВВЕ №347128;

- незавершену будівництвом адміністративну будівлю під літ. А-5, за адресою по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 09 листопада 2007 року ВКВ №306664;

- квартиру, загальною площею 68,8 кв. м, житловою площею 36,9 кв. м, за адресою по АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 13 грудня 2007 року НОМЕР_3 ;

- автомобіль ВАЗ-21063, номерний знак НОМЕР_4 ;

- автомобіль HONDA CRV, номерний знак НОМЕР_5 ;

- автомобіль MERSEDES BENZ S500, номерний знак НОМЕР_6 ;

- автомобіль VOLKSWAGEN MULTIVAN, номерний знак НОМЕР_7 .

У вересні 2016 року ОСОБА_5 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , посилаючись на те, що вказаний договір позики від 01 листопада 2014 року укладено не в інтересах сім`ї. Про укладення договору ОСОБА_6 не повідомляв ні неповнолітнього ОСОБА_4 , ні його матір ОСОБА_5 . Вказувала, що підпис на договорі позики та розписці на його виконання не належить ОСОБА_6 , у розписці невірно зазначено місце проживання ОСОБА_6 . Останній не укладав договорів, зобов`язання за якими дозволяють новацію у зобов`язанні, тому договір суперечить статті 1053 ЦК України. Тому ОСОБА_5 , в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , просила визнати недійсним договір позики від 01 листопада 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2016 року ОСОБА_4 залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору.

У січні 2017 року ОСОБА_9 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , про визнання договору позики недійсним та встановлення нікчемності правочину. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_6 не повідомляв свою доньку, ОСОБА_9 , про укладення договору позики, а підтвердити факт того, що ОСОБА_6 укладав цей правочин наразі неможливо, що свідчить про наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним. Крім того, у преамбулі спірного договору позики вказано, що він укладений у порядку статті 1053 ЦК України. Однак, договір новації укладено між іншими сторонами, ніж у первісних зобов`язаннях, про які стверджується у пункті 12 договору позики. З огляду на зазначене, вважала договір позики від 01 листопада 2014 року нікчемним, оскільки він суперечить положенням статті 1053 ЦК України. ОСОБА_9 просила суд визнати недійсним договір позики від 01 листопада 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , та встановити нікчемність цього правочину.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2017 року зустрічний позов ОСОБА_9 прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано заборгованість перед ОСОБА_1 за договором позики від 01 листопада 2014 року №2, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , у розмірі 2776332,00 доларів США, що за курсом Національного банку України на дату подання позову (1 долар США = 27,63 грн) становить 76710053,16 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_1 з наступних осіб:

- ОСОБА_8 заборгованість у розмірі 19177513,29 грн, у межах спадкового майна відповідно його частці у спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_7 у розмірі 19177513,29 грн, у межах спадкового майна відповідно його частці у спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_9 у розмірі 19177513,29 грн, у межах спадкового майна відповідно його частці у спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_4 у розмірі 19177513,29 грн, у межах спадкового майна відповідно його частці у спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні позову малолітнього ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , та зустрічного позову ОСОБА_9 . Відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2017 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки задоволено. Виправлено описку у рішенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року, не змінюючи його змісту. Ухвалено вважати правильним абзац 3 резолютивної частини рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року як:

- ОСОБА_7 заборгованість у розмірі 19 177 513,29 грн, у межах спадкового майна відповідно його частці у спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_9 заборгованість у розмірі 19 177 513,29 грн, у межах спадкового майна відповідно його частці у спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 19 177 513,29 грн, у межах спадкового майна відповідно його частці у спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_5 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 та Служби у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації задоволено частково. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року та ухвалу того ж суду від 07 червня 2017 року скасовано. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , зустрічного позову ОСОБА_9 , позову ОСОБА_5 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 .

Постановою Верховного Суду від 24 липня 2019 року касаційні скарги ОСОБА_1 та законного представника малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_10 , задоволено частково. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до правонаступників померлого ОСОБА_6 : ОСОБА_7 , яка діє у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , малолітнього ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості за договором позики скасовано і провадження у справі у цій частині закрито.

Також вказаною вище постановою скасовано рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2018 року у частини вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та позовних вимог ОСОБА_5 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання договору позики недійсним, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2021 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_4 (а.с. 244 т. 6).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали від 21 липня 2021 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

За правилом пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч.1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни сторони у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої сторони набудь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Пунктом 1 частини 1 статті 251 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд зобов`язаний зупинити провадження до залучення до участі у справі правонаступника.

Таким чином, з наведеного вбачається, що вказана норма закону підлягає застосуванню виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.

Встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого відділом ДРАЦС по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 19.12.2015 року (а.с. 48 т.1).

Після розгляду даної справи Верховним Судом 24 липня 2019 року, ОСОБА_1 до місцевого суду 05.12.2019 року було подано уточнену позовну заяву, в якій відповідачами зазначено спадкоємців боржника ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 (а.с. 5-11 т.6).

Вказана вище позовна заява була прийнята судом першої інстанції до розгляду.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (ч. 2 ст. 1281 ЦК України, в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між позивачем та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Закриваючи провадження у справі, місцевий суд не навів аналізу змісту вимог та обґрунтувань уточненого позову ОСОБА_1 , поданого 05.12.2019 року. Вказаний позов пред`явлений до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , з підстав норм спадкового права.

При цьому, в оскаржуваній ухвалі роз`яснено позивачу про право на звернення до суду у відповідності до приписів ст.1281 ЦК з позовом до спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті останнього.

Однак, уточнена позовна заява ОСОБА_1 обґрунтована, зокрема, положеннями статтей 1216, 1218, 1220, 1282 ЦК України, тобто положеннями про спадкування.

Крім того, ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є відповідачем у справі, враховуючи уточнену позовну заяву, яка прийнята судом першої інстанції до розгляду.

Місцевий суд не вирішив питання щодо виділення уточнених позовних вимог ОСОБА_1 , поданого 05.12.2019 року, в самостійне провадження, у відповідності до статті 188 ЦПК України, за наявності відповідних підстав.

Колегія наголошує, що закриваючи провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_4 , місцевим судом не конкретизовано за позовом якої особи закрито провадження та не зазначено змісту позовних вимог щодо яких провадження закрито (а.с. 244 т. 6).

Враховуючи викладене, колегія дійшла висновку про передчасність постановлення оскаржуваної ухвали та її необґрунтованість.

Колегія звертає увагу на необхідність розгляду справи упродовж розумного строку, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи, що уточнений позов був поданий у грудні 2019 року. Крім того, недопустимим є перешкоджання позивачу у доступі до правосуддя.

Отже, наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова