Справа № 315/1832/21
Номер провадження № 2/315/508/21
У х в а л а
09 грудня 2021 року м. Гуляйполе
Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -
30.11.2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.
07.12.2021 року надійшла відповідь з уповноваженого органу щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 , а саме те, що відомості про таку особу відсутні.
08.12.2021 року суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О. перебувала у відрядженні.
Вивчивши надані документи, приходжу до висновку, що позовну заяву подано з порушенням вимог чинного законодавства і має бути залишено без руху з наступних підстав.
Позов - це вимога позивача до відповідача, звернена через суд про захист порушеного чи оспорюваного суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.
Зміст позову - це частина позову, яка відображає вид судового захисту, а саме - звернену до суду вимогу про здійснення певних дій, пов`язаних із застосуванням конкретних способів захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Позивачем в порушення зазначених вимог не зазначено в позові, яка саме стороння особа була її довірителем за довіреністю № 983 від 18.11.2020 року, яку нею було відізвано 22.10.2021 року, що позбавляє суд можливості встановити всіх заінтересованих осіб щодо вирішення даної справи.
Крім того, позивачем не зазначено, чи виконала вона своє зобов`язання, яке нею визначено в її заяві до нотаріуса від 22.10.2021 року щодо вимог ст. 249 ЦК України.
Також підлягають уточненню дійсні правовідносини позивача з невстановленою особою чи то відповідачем, оскільки у відповіді ВП №1 Новомосковського РВП мова йде про неправомірні дії саме покупця автомобіля, а не його тимчасового володільця, як це передбачено за правовідносинами представництва за довіреністю.
Як зазначено самим позивачем у позові, суду необхідно встановити, за яких обставин автомобіль вибув з володіння особи, якій позивач добровільно його передала за довіреністю і за яких обставин він перебуває у відповідача по справі ОСОБА_2 та чи не є відповідач тією ж особою, на яку було видано довіреність.
Відомості про зміст зазначеної довіреності взагалі в позові відсутні, зокрема позивачем не надано її копії чи витягу з відповідного Реєстру.
Віндикаційний позов - вимога не володіючого власника до незаконного володільця про витребування майна (ст. 387 ЦК України). Віндикаційним позовом захищається право власності в цілому, оскільки він пред?являється в тих випадках, коли порушені права володіння, користування і розпорядження одночасно.
При розгляді таких справ може виникнути питання щодо добросовісності набувача.
Майно може бути витребувано від добросовісного набувача шляхом подання віндикаційного позову з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Таке витребування застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпну сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.
За змістом ст. 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно поза їх волею.
Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.
У цій справі позов про витребування майна було подано стороною визнаних у судовому порядку недійсними правочинів щодо відчуження майна, яка стверджувала, що їх було вчинено з пов`язаною особою (первісним покупцем) з метою уникнути звернення стягнення на майно за кредитними боргами.
Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.
З конструкції ч. 3 ст. 13 ЦК України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом.
Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи-стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Водночас відповідно до ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин 25 ст. 13 цього Кодексу, зокрема відмовити у захисті права, яким особа зловживала.
Зазначені обставини підлягають відображенню у позові, якщо вони відомі позивачу.
За таких обставин, позивачеві необхідно уточнити зазначені відомості.
Зазначені недоліки не дають можливості суду розглянути справу у суді першої інстанції.
Також, суду не виявилося за можливе встановити відомості про зареєстроване місце проживання відповідача на території Гуляйпільського (новоствореного Пологівського) району Запорізької області, на який розповсюджується юрисдикція Гуляйпільського районного суду Запорізької області.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Згідно ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
Тому відомості, які необхідні для визначення остаточної підсудності даної справи саме Гуляйпільському районному суду Запорізької області також підлягають уточненню з боку позивача.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
За таких обставин, подана позовна заява підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 260, 261 ЦПК України, суддя, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху.
Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати позивачу.
У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу зі всіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. О. Романько