Номер провадження: 22-ц/813/4790/21
Номер справи місцевого суду: 2-4000/11
Головуючий у першій інстанції Матяш Т. Л.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого Цюри Т.В.

суддів Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом Приватного Підприємства «Агробізнес - 2» до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року, Приватне Підприємство «Агробізнес - 2» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2011 року позовну заяву Приватного Підприємства «Агробізнес - 2»задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «А» площею 1005,4 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Б» площею 507,9 кв.м., нежитлової будівлі літ. «В», площею 1297,2 кв.м., будівлі вагової літ. «Г» площею 11,3 кв.м., критого току №3, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та розташовані на земельній ділянці площею 1, 760 га., укладений між Приватним Підприємством «Агробізнес - 2»та ОСОБА_3 14 липня 2011 року.

Визнано за Приватним Підприємством «Агробізнес 2» право власності на нежитлову будівлю літ. «А» площею 1005,4 кв.м., нежитлову будівлю літ. «Б» площею 507,9 кв.м., нежитлову будівлю літ. «В», площею 1297,2 кв.м., будівлю вагової літ. «Г» площею 11,3 кв.м., критий тік № НОМЕР_1 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та розташовані на земельній ділянці площею 1, 760 га.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 у грудні 2020 року подав до суду апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якому зазначив, що ОСОБА_1 участі у справі не приймала та не залучалась до справи в якості сторони у справі, про оскаржуване рішення суду, ОСОБА_1 стало відомо лише 30.11.2020 року після ознайомлення з матеріалами архівної справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2011 року задоволено. Поновлено представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2011 року. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2011 року по цивільній справі за позовом Приватного Підприємства «Агробізнес - 2» до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Зупинено дію рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2011 року до розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

29.12.2020 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, відповідно до якої, представник апелянта просив апеляційний суд заборонити нотаріусам , реєстраторам речових прав на нерухоме майно та іншим посадовим особам здійснювати будь які нотаріальні дії та реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі літ. «А» площею 1005,4 кв.м., нежитлової будівлі літ. будівлю літ. «Б», площею 507,9 кв.м., нежитлової будівлі літ. «В», площею 1297,2 кв.м., будівлі вагової літ. «Г», площею 11,3 кв.м., критого току №3, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та розташовані на земельній ділянці площею 1, 760 га.

В обґрунтування даної заяви представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазначає, що така заява подана з метою забезпечення прав апелянта .

З урахуванням того, що члени колегії суддів, а саме суддя Комлева О.С. та суддя Сегеда С.М. у період з 29 по 31 грудня 2020 року знаходилися у відпустці, а суддя Цюра Т.В. перебувала у відпустці з 04 по 15 січня 2021 року, з 18 січня по 04 лютого 2021 року - на лікарняному, а 05 лютого 2021 року у відпустці, тому суд був позбавлений фізичної та технічної можливості розглянути заяву у строки, передбачені нормами чинного ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 42 ЦПК України визначено склад учасників справи, та вказано, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Таким чином, діючим законодавством визначено, що заяву про забезпечення позову може бути подано особою, яка є учасником справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.12.2020 року було поновлено представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2011 року та відкрите апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2011 року по цивільній справі за позовом Приватного Підприємства «Агробізнес - 2» до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до положень ч. 3 ст.352 ЦПК України, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення, у разі задоволення заявлених вимог. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених вимог.

Таким чином, питання стосовно того, чи вирішувалося оскаржуваним судовим рішенням питання про права, обов`язки або законні інтереси скаржника ОСОБА_1 , має бути досліджено судом апеляційної інстанції в межах призначеного судового засідання, а не на стадії розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, посилання в заяві на те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання рішення суду, є неспроможними, з огляду на те, що в даному випадку, невжиття заходів, про які просить заявник, жодним чином не можуть вплинути на виконання рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2011 року.

Крім того, жодних доказів щодо ймовірності можливого відчуження нерухомого майна заявником не надано.

Більш того, ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року було зупинено дію рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2011 року до розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів доходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 42, 149, 150, 352 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом Приватного Підприємства «Агробізнес - 2» до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 08.02.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: Т.В. Цюра

О.С. Комлева

С.М. Сегеда