Провадження № 2/537/21/2021
Справа № 537/4270/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2021 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Супруненко О.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 за участі третьої особи ОСОБА_6 , де просила ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме земельною ділянкою, колодязем з питною водою, шляхом демонтажу вигрібної ями для збору відходів, яка знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона разом з ОСОБА_6 є співвласником домоволодіння та земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 . Власником суміжної земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 . У листопаді 2017 року ОСОБА_5 на належній їй земельній ділянці самочинно, з порушенням санітарних норм та правил, побудувала вигрібну яму, яку почала використовувати наприкінці вересня - на початку жовтня 2018 року. Вважає, що через це вода з колодязю, що розташований на території її, ОСОБА_1 , домоволодіння, набула неприємного присмаку. Протоколами дослідження питної води КМВПЛБ ДУ «Полтавський обласний лабораторний центр Міністерства оборони здоров`я України» підтверджено, що зразки води за місцем відбору - АДРЕСА_2 , не відповідають встановленим вимогам по мутності, вмісту нітратів та загальній жорсткості. Проведеним 05.12.2017 спеціалістами підрозділів виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області обстеженням земельних ділянок встановлено, що візуально відстань від виритої ями на земельній ділянці садиби № АДРЕСА_1 до колодязя садиби АДРЕСА_2 становить близько 4-х метрів, до житлового будинку - 6 метрів. При цьому, як вказує позивач, згідно ч. 2.22 розділу 1 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Відстань від майданчика для компосту, дворової вбиральні, сміттєзбірника від питного колодязя згідно діючого законодавства має становити не менше 20 м, а від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб - не менше 15 м. Невідповідність розташування вигрібної ями відповідача встановленим нормам, як вважає позивач, може спричинити шкоду внаслідок можливого забруднення питної води у колодязі позивача. Водночас вважає, що сам факт порушення вимог санітарного законодавства при спорудженні вигребу об`єктивно вказує про наявність перешкод у здійсненні її права користування та розпорядження своїм майном, порушення її права на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Оскільки вона, як власник майна, може вимагати усунення перешкод у користуванні власністю, земельною ділянкою і колодязем з питною водою шляхом демонтажу вигрібної ями для збору відходів, просить позов задовольнити.

Відповідачем ОСОБА_3 (до зміни прізвища - ОСОБА_7 ) надано відзив на позовну заяву, де вона вказала, що вона дійсно є власницею домоволодіння та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . Зазначає, що твердження позивача про самовільне будівництво без додержання норм і правил вигрібної ями не відповідає дійсності, оскільки нею лише було реконструйовано систему водовідведення та вигрібну яму, яка знаходилася на цьому ж місці з початку експлуатації житлового будинку, а саме з 1967 року. Вважає, що позивачем не доведено, що саме реконструкція є причиною погіршення якості питної води в колодязі, проби води відбиралися не спеціалістами підприємства, а безпосередньо ОСОБА_1 , що вказує на необ`єктивність цих досліджень, а перевищення норм по мутності, нітратам та загальній жорсткості може свідчити про специфіку ґрунту чи бути наслідком зношення систем трубчатого колодязю, внесення в ґрунти добрив тощо. Крім того зазначає, що вигрібна яма позивача та вбиральня позивача, розміщені на її земельній ділянці, розміщені як по відношенню до її колодязя і жилого будинку, так і по відношенню до спільної огорожі, будинку та колодязя відповідача в порушення санітарних норм та правил.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 третя особа ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем, який прийняв спадщину, є позивач ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Сінельніков Д.О у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили його задовольнити. Уточнили, що просять суд зобов`язати відповідача ОСОБА_3 усунути перешкоди позивачці у користуванні власністю шляхом демонтування вигрібної ями, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Пінчук Ю.В. в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, просила відмовити у його задоволенні.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка за цією ж адресою на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.05.2016 належить ОСОБА_5 .

Копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 підтверджується, що після укладення шлюбу 03.05.2019 ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_8 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Ѕ частка будинку АДРЕСА_2 та Ѕ частина земельної ділянки за цією ж адресою належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.01.2021 (після смерті ОСОБА_6 ).

Право власності ОСОБА_1 на іншу Ѕ частину земельної ділянки підтверджено оригіналом державного акту на земельну ділянку ПЛ №230990, оглянутим у суді. Право власності на іншу Ѕ частину будинку АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 відповідно до договору дарування від 14.07.1993, який зареєстрований належним чином у КМБТІ 06.08.1993, що підтверджено оглянутим у суді оригіналом договору.

Згідно технічного паспорту від 21.04.1990 на земельній ділянці, належній ОСОБА_1 , знаходиться в тому числі житловий будинок 1966 року побудови та трубчатий колодязь, рік побудови якого не зазначений. В технічному паспорті на домоволодіння АДРЕСА_2 , складеному 05.11.2020 року, рік побудови колодязя зазначений як 1966.

Станом на 09.09.1989 року на земельній ділянці по АДРЕСА_1 відповідно до технічного паспорту, складеного цієї дати, в переліку побудов відсутня вигрібна яма. Згідно технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 від 26.11.2021 на земельній ділянці розташована вигрібна яма (1), рік побудови - 1990.

В судовому засіданні стороною відповідача не заперечувалося, що вигрібна яма використовується за призначенням.

Домоволодіння АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 не мають централізованого постачання води та централізованого водовідведення, що підтверджується копією відповіді КП «Кременчукводоканал» від 13.02.2020 на адвокатський запит.

Письмовими документами, що містяться в справі, підтверджується, що ОСОБА_1 зверталася як до відповідача, так і до органу місцевого самоврядування зі зверненнями щодо вирішення питання законності розміщення відповідачкою вигрібної ями у безпосередній близькості до її земельної ділянки (листи-відповіді виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 05.07.2018, 18.12.2017, 14.02.2019, 25.04.2019).

У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Пунктом «г» частини першої статті 96 ЗК України встановлено обов`язок землекористувачів не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до частини першої статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше (ст.. 104 ЗК України).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об`єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об`єктів зобов`язані дотримувати вимог санітарного законодавства.

Вимоги до санітарного очищення територій населених місць, а також правила виконання робіт з належного прибирання об`єктів благоустрою та державного санітарно-епідеміологічного нагляду у сфері благоустрою населених пунктів і поводження з відходами встановлені Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 березня 2011 року № 145 (далі- ДСНП). Відповідно до п.1.1 розділу І вказаного акту вигрібна яма (вигріб) - інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів.

Згідно з п.2.21, 2.22 ДСНП рідкі відходи (фекалії, сеча, помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. Вигреби необхідно очищати у міру їх заповнення. Вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством. В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м.

05.12.2017 спеціалістами підрозділів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області проведено обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 . Згідно складеного акту на земельній ділянці садиби 11 вирита яма, в яку вмонтовані бетонні кільця для облаштування вигрібної ями, візуально відстань від виритої ями до колодязя садиби АДРЕСА_2 становить близько 4-х метрів, до житлового будинку - до 6 метрів. На момент обстеження вигрібна яма не діюча. Відстань від ями до житлового будинку садиби 11 становить до 4-х метрів. Як вбачається з цього акту обстеження проводилося в присутності чоловіка відповідача ОСОБА_3 , що не заперечується представником відповідача.

Представник відповідача посилалася на неналежність як доказу акту від 05.12.2017, оскільки він складений спеціалістами підрозділів виконавчого комітету та містить візуально визначену відстань об`єктів, а не точно встановлену відстань. Суд не погоджується з таким твердженням з огляду на наступне.

В силу п.3 ч.1 ст. 21 Закону «Про благоустрій населених пунктів» будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів є елементами об`єктів благоустрою. Вигрібна яма є інженерною спорудою у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів (п.1.1. розділу І ДСНП). До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою (ч.1 ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Контроль у сфері благоустрою населеного пункту спрямований на забезпечення дотримання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства, вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», інших нормативно-правових актів (п.1 розділу 9 Типових правил благоустрою території населеного пункту).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Судом неодноразово роз`яснювався сторонам обов`язок довести обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та право заявити клопотання про проведення експертизи в справі, проте таким правом сторони не скористалися. Стороною відповідача не спростовано твердження позивача щодо влаштування ОСОБА_3 вигрібної ями на відстані, що очевидно є меншою 20 метрів від індивідуального колодязя, яким користується ОСОБА_1 та стіни її житлового будинку, тобто з порушенням вимог санітарного законодавства.

З акту обстеження земельних ділянок від 05.12.2017, копій технічних паспортів та викопіювання з плану АДРЕСА_2 та б. 11 вбачається, що відповідачем ОСОБА_3 при облаштуванні вигребу не дотримано відстані до колодязя та стін житлового будинку ОСОБА_1 , тобто має місце порушення санітарних норм та правил утримання територій.

При цьому не має значення, чи проводилася ОСОБА_3 реконструкція вигрібної ями чи її спорудження, оскільки письмовими доказами підтверджується спорудження як будинку, так і колодязя, належних ОСОБА_1 , до побудови вигрібної ями, розташованої на земельній ділянці ОСОБА_3 . Суд також зазначає, що позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном, оскільки в такому разі йдеться про так зване «триваюче правопорушення». Отже, власник може пред`явити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав.

Відповідачем не доведено абсолютної герметичності вигрібної ями, а також неможливості облаштування вигрібної ями в іншому місці.

Суд погоджується з твердженням представника відповідача щодо того, що позивачем не доведено належними доказами погіршення якості води внаслідок негативного впливу вигрібної ями, проте в даному випадку ця обставина значення для вирішення справи не має. Сам факт зведення спірної споруди без дотримання встановлених законодавством України відповідних норм з урахуванням фактичних обставин справи вказує на порушення прав позивача, наявність перешкод позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном та порушення його права на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 11.04.2018 в справі № 686/23737/15-ц, провадження № 61-5830св18.

Суд також погоджується з твердженням представника відповідача щодо того, що спорудження, облаштування чи реконструкція вигрібної ями не є самочинним будівництвом, проте правового значення для вирішення спору дана обставина не має, оскільки власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном будь-яким не забороненим законом способом.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про можливість задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 15, 16, 19, 76-78, 81, 223,263- 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 319, 386, 391 ЦК України, п. «г» ч.1 ст. 96, ч.1 ст. 103 ЗК України, Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 березня 2011 року № 145 ,суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю шляхом демонтування вигрібної ями, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повний текст рішення складено 10.12.2021