УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.

при секретареві Нагорічній Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця Сивокозова О.М. про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку

встановив:

До Дніпропетровського районного суду надійшла вищевказане подання, згідно вимог якого приватний виконавець просить вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому Законом порядку - а саме на квартира АДРЕСА_1 , загальною площею - 41,1 кв.м., житловою площею - 21,3 кв.м., технічний опис майна: 1-кімнатна квартира розташована на 2 поверсі 2-поверхового житлового будинку, яка складається з 1-кімната - 21,3 кв.м., кухня - 8,7 кв.м., вбиральня (сполучена) - 3,3 кв.м., коридор - 4,0 кв.м., вбудована шафа 0,8 кв.м. Квартира обладнана лоджією - 3,0 кв.м., що належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2007 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1707.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 65775036 з примусового виконання виконавчого напису № 1105 вчиненого 18.04.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про: звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с. Стара Котельня Андрушівського р-ну Житомирської обл., місце роботи ФОП Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № DN80FJ00000052, посвідченого 29.03.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко JI.JI. за реєстровим № 1711, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк».

Приватним виконавцем 11 червня 2021 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочато примусове виконання виконавчого напису № 1105 вчиненого 18.04.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про: звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Приватний виконавець Сивокозов О.М., в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд подання у його відсутність і просив подання задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Порядок звернення стягнення на майно боржника передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У відповідності до ч. 6, 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Частиною 10 статті 440 ЦПК України встановлено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

У той же час, суд одночасно зазначає, що згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов`язаний вчиняти.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»- копія акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Судом встановлено, що оцінка майна боржника на яке приватний виконавець просить звернути стягнення не проводилась.

Враховуючи, що приватним виконавцем не здійснені всі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для належного виконання судового рішення та з урахуванням встановлених обставин, а саме відсутності оцінки нерухомого майна боржника на яке просить звернути стягнення приватний виконавець, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити.

Крім того, звернувшись до суду із даним поданням виконавець не зазначає способу, яким чином суду слід вирішити питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано, обмежившись загальною фразою «вирішити питання», що свідчить про необґрунтованість вказаного подання.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст. 440 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

Ухвалив:

У задоволенні подання приватного виконавця Сивокозова О.М. про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Ребров