Провадження №2/760/1925/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 49000,00 грн. за завдану майнову шкоду та 20000,00 грн. за завдану моральну шкоду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно заволодів автомобілем марки Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 148000,00 грн. В подальшому розпорядився ним на власний розсуд, шляхом продажу і в подальшому без відома власника, перереєстрував 06.12.2018 року автомобіль на ОСОБА_3 , автомобілю було присвоєно д.н.з. НОМЕР_2 і йому було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

В подальшому, 12.03.2019 року ОСОБА_3 , через сина позивача за довіреністю продав позивачу ОСОБА_1 вищевказаний транспортний засіб за 49000,00 грн.

Згідно вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 14.01.2020 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Речовий доказ автомобіль марки Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 був залишений у потерпілого ОСОБА_4 .

Згідно рішення Обухівського районного суду м. Києва від 08.09.2020 року за ОСОБА_4 було визнано право власності на автомобіль марки Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 , який позивач добросовісно придбала у ОСОБА_3 , не знаючи про те, що автомобіль був викрадений.

Отже, позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 49000,00 грн., які вона просила стягнути з відповідача.

Внаслідок вчиненого злочину позивачу також було завдано моральної шкоди, яка полягала в тому, що з часу вилучення автомобіля 13.03.2019 року, позивач не мала можливості користуватися вказаним автомобілем, змушена була звертатися за юридичною допомогою для відновлення своїх порушених прав.

Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 20000,00 грн.

На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.11.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.11.2018 року у ОСОБА_2 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом. Реалізуючи зазначений умисел, останній 12.11.2018 року домовився про зустріч та в подальшому зустрівся з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 з метою отримання в оренду транспортного засобу. Створюючи хибне враження про добросовісність своїх намірів щодо отримання в тимчасове користування автомобіля марки Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_4 отримав від останнього зазначений автомобіль вартістю 140000,00 грн., ключі від вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_4 , з домовленістю про подальше його повернення.

Таким чином, ОСОБА_2 корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно заволодів автомобілем марки Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 148000,00 грн. В подальшому розпорядився ним на власний розсуд, шляхом продажу в невстановлений досудовим розслідуванням час та не в невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_3 .

Вказані обставини встановлені вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 14.01.2020 року, яким визнаного ОСОБА_2 винним у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. в дохід держави.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Встановлено, що 12.03.2019 року ОСОБА_3 через сина позивача ОСОБА_5 за дорученням продав автомобіль позивачу ОСОБА_1 , за 49000,00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу від 12.03.2019 року.

13.03.2019 року вказаний автомобіль був вилучений у позивача органом досудового розслідування.

Автомобіль марки Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом та був залишений у потерпілого ОСОБА_4 .

Після постановлення вироку, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08.09.2020 року, зокрема, визнано за ОСОБА_4 право власності на транспортний засіб марки Chevrolet Lacetti, 2006 р.в., номер кузову НОМЕР_4 .

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Підставами для задоволення позовних вимог про стягнення майнової шкоди необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: факт наявності майнової шкоди; вина особи; неправомірність дій особи; безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між майновою шкодою та протиправними діями особи.

Сукупність вказаних підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди в судовому засіданні встановлена достовірно, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 49000,00 грн.

Позивач також просила стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 20000,00 грн., на що слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодження здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

Відповідно до п. 5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди, яка полягала в позбавленні використання транспортного засобу, звернення за юридичною допомогою для відновлення своїх порушених прав.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог для відшкодування моральної шкоди, проте сума моральної шкоди 20000,00 грн. є значно завищеною нею, у зв`язку з чим вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 840,80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 матеріальну шкоду в сумі 49000,00 грн. та моральну шкоду 5000,00 грн., а також судовий збір в сумі 840,80 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя