Справа № 341/1443/19
Провадження № 22-ц/4808/1068/21
Головуючий у 1 інстанції Юсип І. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Горейко М.Д., Фединяка В.Д.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю представника позивачів адвоката Яша П.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Оксі Банк» про припинення правовідношення, за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на рішення (заочне) Галицького районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Юсип І.М. 26 серпня 2020 року в м. Галич Івано-Франківської області, повний текст якого складено 07 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись у суд із позовом до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про припинення правовідношення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24 квітня 2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №014/00365/74/74034, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 18 286,00 доларів США. Для забезпечення виконання зобов`язань за цим договором між банком та ОСОБА_2 24 квітня 2007 року укладено договір поруки, а між сторонами 28 квітня 2007 року - договір іпотеки. Відповідно до умов договору про внесення змін до договору іпотеки від 03 червня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передано в іпотеку банку нерухоме майно: нежиле приміщення загальною площею 61,4 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 . У зв`язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань рішенням Галицького районного суду від 08 вересня 2015 року з неї та поручителя стягнуто солідарно на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 810,08 доларів США. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Оскільки стягувач не скористався своїм правом на пред`явлення виконавчого листа до виконання у строки, встановлені законом, враховуючи постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року вважають, що він втратив право на примусове виконання рішення Галицького районного суду від 08 вересня 2015 року. Посилаючись на те, що зобов`язання, які виникли між банком та ОСОБА_1 на підставі кредитного договору, та додаткові зобов`язання ОСОБА_2 фактично припинились, просили припинити правовідношення, які виникли між іпотекодержателем АТ «Райффайзен Банк Аваль», іпотекодавцем ОСОБА_1 , майновим поручителем ОСОБА_2 на підставі іпотечного договору від 28 квітня 2007 року, зняти обмеження (заборону на нерухоме майно), накладене на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого вони є по 1/2 частині (а.с.2-5, том 1).

У січні 2020 року представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Куриш В.І. подав заяву, в якій просив замінити відповідача - АТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником АТ «Оксі Банк» (а.с.32, том 1).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2020 року заяву задоволено. Замінено відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на належного відповідача АТ «Оксі Банк» (а.с.47, том 1).

Заочним рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2020 року позов задоволено. Припинено правовідносини, які виникли між іпотекодержателем АТ «Оксі Банк», іпотекодавцем ОСОБА_1 , майновим поручителем ОСОБА_2 на підставі іпотечного договору від 28 квітня 2007 року та знято обмеження (заборону на нерухоме майно), накладене на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого є ОСОБА_1 (1/2) та ОСОБА_2 (1/2) (а.с.64-66, том 1).

Не погодившись з рішенням суду, представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» подав апеляційна скаргу з тих мотивів, що оскаржуваним рішення вирішено питання про права та інтереси товариства, яке є правонаступником відповідача по справі, однак не приймало участі у справі. Так, 29 березня 2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №114/72/1, а 24 квітня 2019 року договір про відступлення прав за договорами іпотеки. Згідно умов цих договорів банк відступив товариству право вимоги, в тому числі, і за кредитним договором №014/0035/74/74034 від 24 квітня 2007 року, та договором іпотеки від 28 квітня 2007 року. А отже, будучи новим кредитором та іпотекодержателем за вказаними договорами, товариство є правонаступником прав АТ «Оксі Банк». Однак, при розгляді справи та ухваленні заочного рішення ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не було залучено до участі в справі, у зв`язку із чим позбавлено можливості захисту своїх прав та інтересів.

Також вказує, що основне зобов`язання за кредитним договором не виконано, строк дії кредитного та іпотечного договору не закінчився, такі договори не визнавалися недійсними, звернення стягнення на предмет іпотеки не проводилося. Відтак, на думку апелянта, в суду були відсутні підстави для задоволення позову.

З цих підстав просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви (а.с.91-92, том 1).

Не погодившись із доводами апеляційної скарги, представником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокатом Яшем П.К. подано відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не надало належним чином засвідчених доказів свого правонаступництва у спірних правовідносинах. Не надано апелянтом і доказів письмового повідомлення боржників про заміну кредитора. А тому вважає, що судом не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки товариства. З огляду на це та на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України просив закрити апеляційне провадження (а.с.147-148, том 1).

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про зупинення провадження у справі відмовлено. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на заочне рішення Галицького районного суду від 26 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оксі Банк» про припинення правовідносин закрито (а.с.161-164, том 1).

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року скасовано ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року в частині закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на заочне рішення Галицького районного суду від 26 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оксі Банк» про припинення правовідносин, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції (а.с.71-78, том 2).

Представник апелянта у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи апелянт повідомлений шляхом направлення поштової кореспонденції за місцезнаходженням юридичної особи.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивачів адвоката Яша П.К., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є обгрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для висновку про припинення правовідносин за кредитним договором №014/0035/74/74034 від 24.04.2007, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 та у зв`язку із припиненням основного зобов`язання, забезпеченого заставою, про припинення права застави.

З такими висновками суду не в повній мірі погоджується апеляційний суд, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 квітня 2007 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0035/74/74034, згідно умов якого останній надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 18 286 доларів США (а.с.8-9, том 1).

Згідно договору іпотеки від 08.04.2007 встановлено, що між банком та ОСОБА_1 , а також майновим поручителем ОСОБА_2 укладено цей договір, предметом якого були майнові права на дольову участь у будівництві офісного приміщення (а.с.12-15, том 1), та внесено договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого Галицькою районною нотаріальною конторою 28.04.2007 р. за реєстраційним номером №1310, предметом договору є нерухоме майно - нежиле приміщення загальною площею 61,4 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.16-17, том 1).

Згідно Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 27346293 від 03.06.2010 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками нежилого приміщення, по одній другій частки, загальною площею 61,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , підстава обтяження - заборона на вказане майно відповідно до договору про внесення змін до договору іпотеки (а.с.18-19, том 1).

Окрім цього, згідно рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 08.09.2015р. стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором в частині суми виданого кредиту та процентів за користування таким в розмірі 15 810,08 доларів США, що еквівалентно 213 273,38 грн (а.с.20-21, том 1).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03.04.2019 року ухвалу Галицького районного суду від 21.12.2018 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви представника АТ "Райффайзен Банк Аваль" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено (а.с.22-24, том 1).

Згідно договору відступлення права вимоги за № 114/72 від 29.03.2019 АТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ "Оксі Банк" уклали цей договір разом зі всіма додатками, актами - приймання, додатковими угодами (договорами) до нього (а.с.33, том 1), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 24.04.2019 р., де первісний кредитор відступає та передає, а новий іпотекодержатель приймає та набуває всіх прав, належних первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами та перелічені у додатку № 1 до цього договору - Реєстрі іпотечних договорів, відомості про нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Договорами іпотеки, права вимоги за якими відступаються за цим договором, викладено в Реєстрі іпотечних договорів (а.с.34, том 1).

Матеріалами справи підтверджується, що 29 березня 2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладений договір відступлення права вимоги №114/72/1, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості).

Також 24 квітня 2019 року АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» уклали договір про відступлення прав за договорами іпотеки. Згідно з пунктом 1 цього договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, і у зв`язку з укладенням сторонами договору відступлення, предметом якого є відступлення прав вимоги за кредитними договорами відповідно до підписаних реєстрів боржників, первісний іпотекодержатель відступає та передає, а новий іпотекодержатель приймає та набуває всіх прав, належних первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами та перелічені у додатку № 1 до цього договору - реєстр іпотечних договорів.

Як вбачається з витягу з додатку № 1 та витягу з додатку № 7 до договору про відступлення прав вимоги від 29 березня 2019 року новий кредитор та іпотекодержатель отримав право вимоги за кредитним договором від 24 квітня 2007 року № 014/0036/74/74034 та договором іпотеки від 28 квітня 2007 року № 1310.

Згідно з платіжними дорученнями від 29 березня 2019 року № Т284003337, від 22 квітня 2019 року № Т284003540 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» сплатило банку 150 000,00 грн та 2 922 543,81 грн відповідно.

Таким чином, до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейшли усі матеріальні права та обов`язки кредитора (іпотекодержателя) АТ «Оксі Банк» за кредитним договором від 24 квітня 2007 року № 014/0036/74/74034 та договором іпотеки від 28 квітня 2007 року № 1310.

Правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого.

Правонаступництво може бути універсальним або сингулярним.

При сингулярному правонаступництві (часткове або одиничне) відбувається перехід від первісного кредитора новому кредитору лише окремих прав та обов`язків.

У силу пунктів 1, 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та внаслідок правонаступництва.

За змістом статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Тобто, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника.

Підставою процесуального правонаступництва може бути як загальне (універсальне) правонаступництво матеріальних прав і обов`язків, так і одиничне (сингулярне) правонаступництво.

Перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта матеріального правовідношення до іншого не тягне автоматичну зміну осіб в процесуальному відношенні.

Процесуальний правонаступник відповідача може бути залучений до участі у справі лише судом на підставі відповідної ухвали.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не було залучено судом першої до участі у справі як процесуальний правонаступник відповідача АТ «Оксі Банк», хоча на день ухвалення оскаржуваного рішення до нього перейшли усі матеріальні права та обов`язки кредитора (іпотекодержателя) АТ «Оксі Банк» за кредитним договором від 24 квітня 2007 року № 014/0036/74/74034 та договором іпотеки від 28 квітня 2007 року № 1310.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий самий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 303/2845/15-ц (провадження№ 61-17802св18) та від 24 квітня 2019 року у справі № 298/536/16-ц (провадження № 61-10338св18).

За визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на переконання позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому залучається до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Оскільки на день ухвалення оскаржуваного рішення ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» мав мати статус відповідача по справі у зв`язку з матеріальним правонаступництвом, тому суд розглянув справу з неналежним відповідачем.

У заяві про перегляд заочного рішення суду відповідач АТ «Оксі Банк» наголошено на тому, що права вимоги за основним і забезпечувальним договором перейшли до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», проте судом першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернуто, а заява про перегляд судового рішення помилково залишена без задоволення.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства та враховуючи обмежені процесуальні можливості на залучення апеляційним судом відповідачів, зокрема і їх правонаступників, підстави правонаступництва яких виникли до ухвалення рішення судом першої інстанції, суд дійшов висновку, що позов пред`явлено не до всіх відповідачів, які мають відповідати за цим позовом, у зв`язку із чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а у задоволенні позову необхідно відмовити з підстав незалучення всіх належних відповідачів у справі, оскільки внаслідок визначення неналежного (неповного) складу відповідачів відсутні підстави для вирішення та задоволення такого позову по суті.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

У зв`язку з тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити частково.

Рішення (заочне) Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Оксі Банк» про припинення правовідношення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.О. Максюта

Судді: М.Д. Горейко

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 10 вересня 2021 року.