Справа № 682/1595/20
Провадження № 2/682/117/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2021 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря Придачук Г.Л., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до виконавчого комітету Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визнання протиправними дій, зобов`язання поновлення на посаді, виплати різниці у заробітній платі,
29.07.2020 до суду надійшов позов ОСОБА_2 в інетерсах ОСОБА_1 до виконавчого комітету Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання поновлення на посаді, виплати різниці у заробітній платі та визнання протиправною бездіяльності.
Вважаючи, що ОСОБА_1 була звільнена з посади директора Берездівського НВК незаконно та з порушенням норм чинного трудового законодавства, у поданому позові ОСОБА_2 просив: визнати протиправними дії посадових осіб виконавчого комітету Берездівської сільської ради щодо порушення КЗпПУ (в питаннях звільнення з посади Директора) ОСОБА_1 ; зобов`язати виконавчий комітет Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області відносити на посаді директора навчального закладу ОСОБА_1 ; зобов`язати виконавчий комітет Берездівської сільської ради Славутського району виплатити різницю фінансового забезпечення посадового окладу ОСОБА_1 ; визнати протиправною бездіяльність державних службовців управління Держпраці у Хмельницькій області щодо самоусунення від виконання службових обов`язків стосовно дотриманням вимог КЗпПУ у виконавчому комітету Берездівської сільської ради щодо протиправного усунення із посади директора Берездівського НВК ОСОБА_1 .
24.12.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Берездівської сільської ради Жилюка О.В. В поданому відзиві адвокат заперечує проти задоволення позову з наступних підстав. По-перше, ОСОБА_3 вказує, що із позовних вимог вбачається, що існує спір, який випливає із трудових відносин з приводу незаконного звільнення ОСОБА_1 з посади директора Берездівського НВК, поновлення на посаді директора Берездівського НВК та стягнення заробітної плати і цей спір повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства. Однак позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності державних службовців управління Держпраці у Хмельницькій області та самоусунення від виконання службових обов`язків, повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки цей спір випливає із публічно-правових відносин. Щодо позовної вимоги про поновлення строку на звернення до суду представник відповідача, посилаючись на судову практику, вказує, що позивачами без поважних причин було пропущено місячний строку звернення до суду із позовною заявою, і немає підстав для поновлення строку для звернення до суду, оскільки про звільнення з посади директора Берездівського НВК та про переведення на іншу посаду ОСОБА_1 було відомо ще у серпні-вересні 2017 року, про також було відомо і позивачу ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_1
28.01.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Управління держпраці у Хмельницькій області, в якому представник відповідача вказав, що позовні вимоги в частині визнання протиправними бездіяльності службовців Управління держпраці у Хмельницькій області щодо самоусунення від виконання службових обов`язків стосовно контролю дотримання вимог КЗпПУ у виконавчому комітеті Берездівської сільської ради є безпідставними і необґрунтованими, оскільки зазначений спір згідно зі статтею 19 КАС України належить до юрисдикції адміністративних судів.
Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 01.02.2021 провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності державних службовців управління Держпраці у Хмельницькій області щодо самоусунення від виконання службових обов`язків стосовно дотриманням вимог КЗпПУ у виконавчому комітеті Берездівської сільської ради щодо протиправного усунення із посади директора Берездівського НВК ОСОБА_1 закрито, оскільки такі повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства, так як позивачем оскаржується бездіяльність відповідного органу державної влади щодо виконання ним покладених законом функцій.
01.02.2021 в судовому засіданні ОСОБА_1 поданий позов підтримала. Повідомила суду, що працювала в Берездівському НВК протягом 40 років, з них 12 років на посаді директора школи. 08.09.2017 ОСОБА_1 була переведена на посаду вчителя, оскільки відбулася реорганізація Берездівського НВК в Опорний навчальний заклад Бередівський навчально-виховний комплекс «дошкільний заклад-школа І-ІІІ ступенів». ОСОБА_1 вказує, що її звільнення з посади директора та переведення на посаду вчителя було незаконним, оскільки вона була звільнена з посади в період її відпустки, а про саме звільнення позивача не повідомили завчасно: повідомлення про звільнення позивач отримала 08.09.2017, тобто в переддень переведення. ОСОБА_1 повідомила, що підставою для звільнення стала перевірка, проведена у навчальному закладі, за результатами якої було виявлено ряд порушень в роботі ОСОБА_1 як директора, зокрема не впорядковані документи. Окрім того, позивач повідомила, що в той час, коли вона перебувала у відпустці, а саме 22 серпня 2017 року під час реєстрації реорганізованого навчального закладу, його директором було призначено зовсім іншу особу. ОСОБА_1 вказала, що про розпорядження від 08.09.2017 № 161/2017 їй було відомо, хоча з ним вона ознайомилась пізніше. Однак трудова книжка була отримана нею в квітня 2018 року, коли ОСОБА_1 призначили пенсію.
Представник позивача ОСОБА_2 поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав. Вказував, що звільнення ОСОБА_1 та переведення її на посаду вчителя було здійснено незаконно, з порушенням норм трудового законодавства. Як пояснив представник, Берездівський НВК та Опорний навчальний заклад Бередівський навчально-виховний комплекс «дошкільний заклад-школа І-ІІІ ступенів» це дві різні юридичні особи, тому ОСОБА_1 не могла бути переведена на посаду вчителя з одного закладу, де була директором, в інший не звільнившись із попередньої роботи. Також ОСОБА_2 повідомив, що за рішенням Славутського міськрайонного суду від 13 грудня 2017 року було скасовано реорганізацію навчальних закладів в опорні в Славутському районі, однак рішення суду залишається не виконаним. Представник позивача повідомив, що 24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 уповноважила його на представництво її інтересів у різних державних органах з метою захисту її порушених прав. Про факт незаконного звільнення ОСОБА_1 йому було відомо ще у 2017 році, у зв`язку із чим представник ініціював перевірок та надсилав звернення до органів державної влади та посадових осіб. ОСОБА_2 вважає, що сільський голова не мав права звільняти ОСОБА_1 з посади директора та переводити її на посаду вчителя. Окрім того за твердженням представника, такого закладу як Опорний навчальний заклад Бередівський навчально-виховний комплекс «дошкільний заклад-школа І-ІІІ ступенів» не існувало, оскільки такий не був зареєстрований у встановленому законом порядку. Також ОСОБА_2 вказував на порушення вимог ст. 36 КЗпП України щодо повідомлення особи про звільнення за два місяці.
Представник сільської ради Жилюк О.В. заперечував проти задоволення позову. Вказував, що позов є безпідставним, надуманим та необґрунтованим. Представник пояснив, що для трудових спорів законодавством встановлено особливі строки звернення до суду в три місяці, а щодо звільнення один місяць. Оскільки ОСОБА_1 була звільнена з посади директора 08.09.2017, про даний факт їй та її представнику було достовірно відомо, а з трудовою книжкою ОСОБА_1 була ознайомлена, ОСОБА_3 вважає, що позивачем пропущено встановлені законом строки звернення до суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно даних трудової книжки, ОСОБА_1 01.09.2005 призначена на посаду директора Берездівського навчально-вихованого комплексу, який в подальшому неодноразово реорганізовувався, зокрема, 17.08.2017 за Рішенням 23 сесії Берездівської сільської ради VII скликання № 15, в Опорний заклад Берездівський навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад школа І-ІІІ ступенів Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області.
Згідно записів трудової книжки, 08.09.2017 ОСОБА_1 була переведена на посаду вчителя на підставі Розпорядження сільського голови Берездівської сільської ради від 08.09.2017 № 161/2017 р на (а.с. 18).
Статтею 32 КЗпПУ визначено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором.
Згідно ст. 36 КЗпПУ, підставами припинення трудового договору є: 1) угода сторін; 2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; 3) призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу; 4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45); 5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду; 6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці; 7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи; 7-1) укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам Закону України «Про запобігання корупції», встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення; 7-2) з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади»; 7-3) набрання законної сили рішенням суду про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави стосовно особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках; 8) підстави, передбачені контрактом; 9) підстави, передбачені іншими законам.
Статтею 49-2 КЗпПУ визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
Як видно із припису про усунення виявлених порушень № 22-26/460-ІВ-128 від 12 квітня 2018 року Управління Держпраці у Хмельницькій області, за результатами інспекційного відвідування, проведеного посадовими особами Управління 12 квітня 2018 року у Берездівській сільській ради, сільському голові вказано на допущені порушення, а саме: приведення у відповідність до норм та вимог п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпПУ та норм ч. 2 ст. 30 КЗпПУ, а також ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Підставою для внесення припису на усунення порушень вимог законодавства про працю, зокрема, стала встановлена обставина, що розпорядженням сільського голови від 08.09.2017 № 161 «Про переведення ОСОБА_1 », сільським головою з посиланням на положення ч. 1 ст. ст. 32 КЗпПУ здійснено переведення ОСОБА_1 з посади директора Берездівського навчально-виховного комплексу «дошкільний закладі школа І-ІІ ступенів» на посаду вчителя. Приймаючи вказане розпорядження сільським головою не звернуто уваги на зміст ст. 32 КЗпПУ та фактичні обставини, за яких відбулася не зміна змісту трудового договору переведення на іншу роботу у тій же установі, а зміна сторін трудового договору переведення на іншу роботу в іншу установу, що відповідно до ст. 36 КЗпПУ має відбуватись шляхом припинення дії трудового договору. Окрім того, сільський голова не був наділений правом приймати на роботу педагогічних працівників навчальних закладів, в тому числі шляхом переведення (а.с. 81, 82).
Зазначений припис був взятий до уваги Берездівською сільською радою та згідно розпорядження сільського голови від 19.04.2018 № 47/2018-р/к «Про внесення змін до розпорядження сільського голови від 08.09.2017 № 161 «Про переведення ОСОБА_1 », п. 1 розпорядження сільського голови від 08.09.2017 № 161/2017-р/к викладено в такій редакції: «Звільнити ОСОБА_1 08.09.2017 року з посади директора Берездівського навчально-виховного комплексу «дошкільний навчальний заклад-школа І-ІІІ ступенів» в порядку переведення на посаду вчителя Опорного закладу Берездівський навчально-виховний комплекс дошкільний навчальний заклад-школа І-ІІІ ступенів (а.с. 45).
Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог трудового законодавства фактично була звільнена з посади, а не переведена, оскільки дійсно Берездівський НВК та Опорний заклад Бередівський навчально-виховний комплекс «дошкільний заклад-школа І-ІІІ ступенів» є двома різними установами, тому переведення на іншу посаду мало б здійснюватись виключно зі згоди працівника. Вказаним вище наказом від 19.04.2018 № 47/2018-р/к сільська рада фактично підтвердила, що 08.09.2017 ОСОБА_1 була звільнена з посади, а не переведена.
Окрім того, як видно із персонального попередження ОСОБА_1 від 07.09.2017, позивач була повідомлена про переведення на іншу посаду у зв`язку із реорганізацією навчального закладу та із змінами істотних умов праці (а.с. 55). Як зазначено вище, ОСОБА_1 була звільнена з посади директора, а не переведена, тому в порушення вимог 49-2 КЗпПУ ОСОБА_1 не була завчасно, а саме за 2 місяці, повідомлена про звільнення.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про недотримання посадовими особами Берездівської сільської ради вимог трудового законодавства під час звільнення ОСОБА_1 з посади директора навчального закладу.
Однак суд звертає увагу на те, що згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).
Згідно ст. 233 КЗпПП, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Встановлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.
Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 751/1198/18 (провадження № 61-5845св19) вказав, що у статті 234 КЗпП України не наведено переліку поважних причин для поновлення строку звернення з заявою про вирішення спору, оскільки їх поважність має визначається в кожному випадку, залежно від конкретних обставин. При цьому поважними причинами пропуску строку, встановленого в частині першій статті 233 КЗпП України, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами. Оскільки строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін, тому у кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Строк для звернення до суду за вирішенням трудового спору обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права, норма статті 233 КЗпП України деталізує це правило стосовно випадків звільнення працівника. У такому разі строк обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки: в залежності від того, яка з цих подій відбулася раніше. Отже, для встановлення початку перебігу строку у справах про звільнення визначальними є такі юридично значимі обставини, як вручення копії наказу про звільнення або день видачі трудової книжки. Тобто для такої категорії трудових спорів встановлено спеціальне правило обрахунку початку строку виникнення права на звернення до суду, відмінне від загального правила, за яким виникнення цього права пов`язується з моментом, коли працівник дізнався або за всіма обставинами повинен був дізнатися про порушення свого права. Строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору є складовою механізму реалізації права на судовий захист та однією із основних гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.
В поданій позовній заяві представник позивача ОСОБА_2 просить поновити строк для оскарження, оскільки, на його думку, такий розпочався 26.06.2020 з дати отримання ним листа-повідомлення виконавчого комітету Берездівської сільської ради № 394/06-30 від 25.04.18 про виконання припису № 22-26/460-18-128 Управління Держпраці у Хмельницькій області. Однак згідно даних позовної заяви та доданих до неї матеріалів, ОСОБА_1 була переведена з посади директора навчального закладу на посаду вчителя 08.09.2017 (відповідно до копії трудової книжки).
Факт обізнаності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про порушення прав ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема, численними зверненнями та скаргами ОСОБА_2 до суду, органів державної влади та посадових осіб.
Окрім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що у квітні 2018 року у зв`язку із призначенням пенсії вона отримала трудову книжку на руки, тобто мала можливість ознайомитись із записом про звільнення.
Наведеними фактами підтверджується, що ОСОБА_1 та її представнику за довіреністю ОСОБА_2 було достовірно відомо про порушення прав позивача, однак у встановлений законом строк вони не звернулась до суду за їх захистом.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 32, 36, 49-2 КЗпП України, ст.ст. 12, 141, 247, 263-265, 273, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.

Повний текст рішення складено 10.02.2021