Справа № 201/6472/20
Провадження № 2/201/343/2021
У Х В А Л А

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

09 лютого 2021р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Романенка П.В. про забезпечення зустрічного позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, поділ майна та визнання права власності на Ѕ частину майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, поділ автомобіля шляхом припинення права спільної сумісної власності на автомобіль та відшкодування вартості частки у спільному майні,

ВСТАНОВИЛА:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 08.07.2020р. надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, поділ майна та визнання права власності на Ѕ частину майна.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 04.08.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження з призначенням підготовчого засідання.

27.08.2020р. до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (а.с.№107-111 т.№ 1).

Ухвалою суду від 30.11.2020р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) зустрічний позов об`єднаний в одне провадження з первісним позовом (а.с.№249 т. № 1).

05.01.2021р. представником позивачки за зустрічним позовом Романенко П.В. (діє на підставі ордеру серія ДП № 581/032 від 15.07.2020р.), подана заява про уточнення зустрічних позовних вимог та одночасно подана заява про вжиття заходів забезпечення позовних вимог (зустрічного позову).

Ухвалою суду від 09.02.2021р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України), зустрічна позовна заява в уточненій редакції від 05.01.2021р. прийнята до розгляду, а також залучено в якості співвідповідача ОСОБА_3 .

В своїй заяві від 05.01.2021р. про вжиття заходів забезпечення позову представник позивачки за зустрічним позовом адвокат Романенко П.В. просив накласти арешт на автомобіль «Toyota Corolla», 2008р.випуску, сірого кольору, номер кузова VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та заборонити будь-якій особі здійснювати реєстраційні дії щодо прав власності та/або користування на вказаний автомобіль. Також просив заборонити будь-якій особі здійснювати розбирання, пошкодження автомобіля та заборонити особі, у фактичному володінні якої знаходиться автомобіль, передавати його будь-якій особі у користування.

В обґрунтування вимог представник позивачки за зустрічним позовом посилався на те, що з відзиву на зустрічний позов позивачка дізналася, що автомобіль «Toyota Corolla», 2008р.випуску, сірого кольору, номер кузова VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , був проданий ОСОБА_2 громадянину ОСОБА_3 . У зв`язку з цим, позивачкою уточнено позовні вимоги та заявлено вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, про поділ спільного майна подружжя шляхом припинення право спільної сумісної власності та визнання особистою приватною власністю ОСОБА_1 цей КТЗ, а також про відшкодування ОСОБА_2 вартості частини транспортного засобу у спільному майні подружжя. Представник позивачки, зазначаючи про те, що відчуження спірного майна відбулося без погодження із співвласником ОСОБА_1 , і на сьогоднішній день новий власник ОСОБА_3 має можливість вільно володіти, користуватися та розпоряджатися транспортним засобом, в тому числі відчужити його, знищити або пошкодити, просив вжити заходи забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою представника позивачки за зустрічним позовом про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за можливе задовольнити її частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

КЦС ВС у справі № 320/3560/18 від 25.09.2019р. висловив позицію, згідно якої заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 08.07.2020р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу на час придбання квартири АДРЕСА_1 та автомобіля Toyota RAV4, 2007р.випуску, визнання квартири спільною сумісною власністю та її поділ по Ѕ частині кожному, а також стягнення з ОСОБА_1 грошової компенсації вартості Ѕ частини КТЗ (29.07.2020р. на виконання ухвали судді Ткаченко Н.В. від 13.07.2020р. була подана уточнена позовна заява).

27.08.2020р. ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву, яка прийнята до спільного розгляду з первинним позовом 30.11.2020р. та уточнена 05.01.2021р.

Предметом спору за зустрічним позовом (з урахуванням його уточнення) є визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу «Toyota Corolla», 2008р.випуску, сірого кольору, номер кузова VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , укладеного 18.09.2020р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поділ цього майна, як спільного майна подружжя шляхом припинення права спільної сумісної власності на автомобіль та визнання його особистою приватною власністю ОСОБА_1 . Також позивачкою заявлені вимоги щодо компенсації ОСОБА_2 вартості його частки у спільному майні.

З доданих до відзиву на зустрічний позов документів вбачається, що 18.09.2020р. на підставі договору купівлі-продажу транспортний засіб «Toyota Corolla», 2008 р.в. був проданий ОСОБА_3 (а.с.№ 159 т. №1).

Таким чином, при наявності в провадженні суду зустрічної позовної заяви предметом розгляду якої був автомобіль «Toyota Corolla», 2008р.в., сірого кольору, номер кузова VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 було здійснено його відчуження третій особі.

Таким чином, наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення заборони будь-якій особі здійснювати реєстраційні дії щодо прав власності та/або користування на вказаний автомобіль, заборонити будь-якій особі здійснювати розбирання, пошкодження автомобіля та заборонити особі, у фактичному володінні якої знаходиться автомобіль, передавати його будь-якій особі у користування, оскільки вжиття цих заходів є співмірним до заявлених позивачкою ОСОБА_1 позовних вимог та їх невжиття, у разі задоволення зустрічного позову, може порушити в майбутньому право позивачки ОСОБА_1 , за захистом якого вона звернулася.

Що стосується накладення арешту на автомобіль Toyota Corolla», 2008р.в., сірого кольору, номер кузова VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , то в цій частині заяви слід відмовити, з огляду на те, що на сьогоднішній день КТЗ не є власністю відповідача та неправомірність відчуження автомобілем судом не встановлена, а тому накладення арешту на майно позбавить власника цього майна користуватися ним, що є суттєвим обмеження права власності ( неправомірність набуття якого не встановлена рішенням суду, що набрало законної сили).

Відмовляючи в задоволенні вимог щодо накладення арешту на автомобіль, враховано роз`яснення, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Приймаючи до уваги, вищевикладене, вважаю необхідним частково задовольнити вимоги заяви представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову та заборонити будь-якій особі здійснювати реєстраційні дії щодо прав власності та/або користування автомобілем «Toyota Corolla», 2008р.випуску, сірого кольору, номер кузова VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , заборонити будь-якій особі здійснювати розбирання, пошкодження автомобіля та заборонити особі, у фактичному володінні якої знаходиться автомобіль, передавати його будь-якій особі у користування.

В іншій частині, в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», постановою КЦС ВС у справі № 320/3560/18 від 25.09.2019р., ст.ст. 149, 150, 151, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Романенка П.В. про забезпечення зустрічного позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, поділ майна та визнання права власності на Ѕ частину майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, поділ автомобіля шляхом припинення права спільної сумісної власності на автомобіль та відшкодування вартості частки у спільному майні задовольнити частково.

Заборонити будь-якій особі здійснювати реєстраційні дії щодо прав власності та/або користування автомобілем «Toyota Corolla», 2008р.випуску, сірого кольору, номер кузова VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак - НОМЕР_2 .

Заборонити будь-якій особі здійснювати розбирання, пошкодження автомобіля «Toyota Corolla», 2008р.випуску, сірого кольору, номер кузова VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та заборонити особі, у фактичному володінні якої знаходиться автомобіль, передавати його будь-якій особі у користування.

В іншій частині в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, але може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч.7-10 ст. 158 ЦПК України.

Копію ухвали направити для відома та виконання сторонам.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Адреси сторін:

Позивач за основним позовом, відповідач за зустрічним:

ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 );

Відповідачка за основним позовом, позивачка за зустрічним:

ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ).

Суддя: Ткаченко Н.В.