Дата документу 10.02.2021
Справа № 937/5894/20 2/937/396/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«10» лютого 2021 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Сметаніної А.В.,
за участі секретаря - Горбань Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від обов`язку по сплаті аліментів,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення від обов`язку по сплаті аліментів, в якому просить звільнити його від обов`язку по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.05.2013 року по справі № 320/3269/13-ц.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 16.08.2003 року позивач перебував у шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу у них народилися діти: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2013 року сторони припинили шлюбні відносини. В той час діти проживали з відповідачем, тому рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.05.2013 року по справі № 320/3269/13-ц шлюб було розірвано та стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти. У зв`язку з реєстрацією повторного шлюбу на даний час прізвище відповідача змінено на « ОСОБА_2 ». Зазначає, що неповнолітній син ОСОБА_3 на даний час зареєстрований та проживає у своєї бабусі (матері відповідача) - ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та фактично знаходиться на її утримані. Бабуся займається його вихованням та утриманням. Відповідач не приймає участі в утриманні сина, жодної допомоги не надає, взагалі не цікавиться долею сина та аліменти, які стягуються на її користь з позивача, в інтересах дитини не використовує, у зв`язку із чим позивач звертається до суду з відповідним позовом.
Позивач у судове засідання не з`явився, однак від представника позивача - адвоката Пузія О.В. надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в жодне судове засідання, в тому числі і в судове засідання, призначене на 10.02.2021 року на 15.00 годину не з`явилася з невідомої суду причини, конверт з судовою повісткою та іншими документами, направлений за адресою її місця реєстрації, зареєстрованого у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , повернувся до суду, причина повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».
У відповідності до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини неявки, відзив на позовну заяву не подала, позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та у зв`язку з неявкою відповідача фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.ст. 81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.11).
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.05.2013 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено, шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в с. Новомиколаївка, Мелітопольського району (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не меншим, ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на одну дитину, починаючи з 21.03.2013 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Рішення набрало законної сили 24.05.2013 року /а.с.9/.

Як встановлено судом під час розгляду справи прізвище ОСОБА_7 було змінено на « ОСОБА_2 », у зв`язку із реєстрацією шлюбу з ОСОБА_8 , 29.06.2018 року, про що свідчить повідомлення Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 06.01.2021 року (а.с.51).

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 14.08.2020 року, виданої Новомиколаївською сільською радою на ім`я ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за вказаною адресою, але не проживають (а.с.12, 12 зворот).

Також згідно акту, що підписаний депутатами Семенівської сільської ради про проживання/не проживання від 18.01.2021 року, за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 не проживає з 03.12.2019 року та по теперішній час.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на вимоги ч.4 ст. 273 ЦПК України, яка встановлює, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Положенням ст. 273 СК України передбачено, що, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Так, аналіз фактичних обставин справі і зібраних у справі доказів свідчить про те, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживає із своєю бабусею (матір`ю відповідача ОСОБА_2 ) за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 з 03.12.2019 року за вказаною адресою не проживає.

Проте, вказаний факт не може бути підставою для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , оскільки в такому випадку будуть порушені не лише інтереси малолітнього ОСОБА_3 , який має право на утримання від свого батька, а й порушена справедлива рівновага між обома дітьми позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один з яких буде отримувати аліменти, а іншій - ні.

Також, суд зазначає, що, відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України

Тому, посилання позивача на той факт, що кошти, які стягуються з нього на користь відповідача за судовим рішенням від 13.05.2013 року не використовуються в інтересах дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відповідач ОСОБА_2 разом з дитиною не проживає, не можуть бути підставою для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання сина, а можуть бути підставою для звернення останнього в порядку ст. 186 СК України до органу опіки та піклування з метою здійснення перевірки за цільовим витрачанням аліментів.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 186 СК України, у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Таким чином, позивачем не було надано таких доказів, які б в розумінні вимог ст. ст. ст.ст. 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України підтвердили існування обставин, передбачених вимогами чинного сімейного законодавства для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як-то, зміна матеріального або сімейного стану особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує або наявності інших обставин, що мають істотне значення, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог по суті спору, тому, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, слід відмовити і в стягненні витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 7, 18, 141, 181, 182-184, 192, 197, 273 СК України, ст.ст. 12, 13, 18, 76-81, 83, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від обов`язку по сплаті аліментів - відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 10 лютого 2021 року.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду

Запорізької області: А.В. Сметаніна