У Х В А Л А

Іменем України

08 лютого 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі - Гергель В.А.

за відсутності сторін

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність, рішення державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Заяць О.В.,

В С Т А Н О В И В:

Заявник - ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеною скаргою.

В обґрунтування вимог вказала, що 01.06.2016 року Деснянським районним судом м.Києва був направлений лист № 754/13504/15-ц виданий 01.06.2016 року на адресу Державної виконавчої служби за адресою: м.Київ, вул.Бальзака, буд.64 про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 24 908 грн. Заява була отримана відділом виконавчої служби 29.07.2016 року. Зазначила, що жодних постанов про вчинення виконавчих дій та інших документів на адресу реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 не надходило, тому є підстави вважати, що головним державним виконавцем Деснянського РВДВС м Києва не було вчинено жодних розпорядчих дій по виконанню рішення Деснянського районного суду м. Києва.

Заявник протягом розгляду скарги вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Головний державний виконавець Заєць О.В. Деснянського РВДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився. Однак на адресу суду 09 грудня 2020 року було направлено копію виконавчого провадження.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали виконавчого провадження, доводи заявника, викладені в скарзі, суд дійшов висновку, що вимоги скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Так, з матеріалів вбачається, що 04 серпня 2016 року Головним державним виконавецем Заєць О.В. Деснянського РВДВС у м. Києві ГТУЮ (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 754/13504/15-ц виданого Деснянським районним судом м. Києва від 01.06.2016 року за заявою представником стягувача - ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 24 908 грн. 18 коп.

Листом від 04 серпня 2016 року № 1667/21 та листом від 24.05.2016 № 990/21 Головним державним виконавецем Заєць О.В. Деснянського РВДВС у м. Києві ГТУЮ (м. Київ) було направлено копію постанови державного виконавця про відкриття провадження від 04.08.2016 року (для виконання та до відома) та копію постанови державного виконавця про арешт майна боржника від 24.05.2016 року(для виконання та до відома).

13 вересня 2020 року Головним державним виконавцем Заєць О.В. Деснянського РВДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження. Постановлено змінити прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

13 вересня 2020 року Головним державним виконавцем Заєць О.В. Деснянського РВДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) було винесено постанову про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі виконавчого листа № 754/13504/15-ц від 01.06.2016 року.

Листом від 13.09.2020 року Головним державним виконавцем Заєць О.В. Деснянського РВДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) було направлено винесену при примусовому виконанні виконавчих листів № 754/13504/15-ц від 01.06.2016 року та № 2-5376/15 від 29.02.2016 року, що видав Деснянський районний суд м.Києва.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до п.7.ч.4ст.59Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна(коштів) божника або його частини, в тому числі, є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Отже, оскільки у боржника наявний борг зі сплати заборгованості за кредитним договором та судовий збір на користь ПАТ КБ «Приватбанк», тому вжиті державним виконавцем заходи у вигляді арешту коштів боржника не суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та спрямоване на реальне виконання рішення суду.

При цьому, обставин, які б свідчили про те, що існує інший спосіб забезпечення виконання рішення, судом не встановлено.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до положень ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В порядку цивільного судочинства підлягає захисту лише порушене право в силу ст.15 ЦК України.

Згідно вимог ч.1 та ч.2 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За вказаних обставин суд вважає, що скарга подана ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.447, 449, 451 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність, рішення державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Заяць О.В. залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 15 лютого 2021 року.

Суддя І.А. Галась