Справа № 183/5401/20
Провадження № 2/234/2795/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Краматорський міський суду Донецької області у складі судді Лутай А.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі В/Ч НОМЕР_1 МОУ) 30.09.2020р звернувся до суду із дійсним позовом, указуючи, що згідно з вироком Краматорського міського суду Донецької області від 11.11.2019р ОСОБА_1 , відповідач у справі, був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.407 та ч.2 ст.121 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років. Оскільки військова частина НОМЕР_1 не володіє інформацією стосовно місця відбування відбуття покарання відповідачем, позов пред`являється за місцем реєстрації позивача. Свої вимоги мотивує тим, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.08.2018р №182, водія-заправника автомобільного відділення взводу забезпечення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який прибув із Дружківського МВК Донецької області, з 31 серпня 2018 року було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всі види забезпечення, в тому числі і речове. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 , у відповідності до вимог наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 року №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України», зі змінами, солдат ОСОБА_1 , згідно роздавальної відомості №959 від 22.08.2018ру, №1003 від 31.08.2018р, №1197 від 10.10.2018р, №291 від 29.03.2019р забезпечувався форменим одягом за рахунок державних коштів. Згідно наказу командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.05.2020р №101, відповідача звільненого наказом командира В/Ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 22.05.2020р №56-РС у відповідності до пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006р №3597-IV у запас за підпунктом «е» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади) з 14 травня 2019 року було виключено із списків особового складу В/Ч НОМЕР_1 , знято з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Дружківського МВК Донецької області. Зазначає, що відповідно до п.4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України №232 від 29.04.2016р, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Вказує, що згідно довідки-розрахунку №678 при звільненні з солдата ОСОБА_1 , за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу підлягала утриманню сума коштів в розмірі 9130,36грн, Під час виключення із списків особового складу В/Ч НОМЕР_1 та зняття усіх видів забезпечення, на підставі наказу командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.05.2020р №101, з відповідача згідно розрахункової платіжної відомості №191 та книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 (Форма №35) було утримано частково кошти в сумі 7124,97грн в якості відшкодування майнової шкоди за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу. Розмір невідшкодованої ОСОБА_1 вартості виданих йому предметів речового майна строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу складає 2005,39грн. Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь В/Ч НОМЕР_1 кошти в сумі 2005,39грн, в якості відшкодування майнової шкоди та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2102,00грн.
Ухвалою судді від 14.06.2021 року позовна заява була прийнята до розгляду та було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Справа розглянута судом у відповідності до ч.ч.3, 5 ст.279 ЦПК України без проведення судового засідання та повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як від сторін не надійшло клопотань про інше.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважаю за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.08.2018р №182, водія-заправника автомобільного відділення взводу забезпечення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який прибув із Дружківського МВК Донецької області, з 31 серпня 2018 року було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всі види забезпечення, в тому числі і речове.
Під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , згідно роздавальної відомості №959 від 22.08.2018ру, №1003 від 31.08.2018р, №1197 від 10.10.2018р, №291 від 29.03.2019р забезпечувався форменим одягом за рахунок державних коштів.
Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 11 листопада 2019 року (справа 234/11928/19, провадження №1-кп/234/984/19), який набрав законної сили 04.02.2020р, ОСОБА_1 визнаний виним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.407 та ч.2 ст.121 КК України та останньому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років.
З наказу командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22 травня 2020 року №101, убачається, що відповідача ОСОБА_1 звільненого наказом командира В/Ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 22.05.2020р №56-РС у відповідності до пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006р №3597-IV у запас за підпунктом «е» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади) з 14 травня 2019 року було виключено із списків особового складу В/Ч НОМЕР_1 , знято з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Дружківського МВК Донецької області.
Під час виключення зі списків особового складу В/Ч НОМЕР_1 з ОСОБА_1 було наказано утримати грошові кошти за речове майно у розмірі 9130,36грн, що підтверджується наказом командира В/Ч НОМЕР_1 від 22.05.2020р №101, але відповідно до книги грошових стягнень і нарахувань В/Ч НОМЕР_1 (форма 35) було утримано частково кошти в сумі 7124,97грн, в якості відшкодування майнової шкоди за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу, тому згідно довідки №1601, вбачається, що у В/Ч НОМЕР_1 за солдатом ОСОБА_1 рахується дебіторська заборгованість за недонос речового майна на суму в розмірі 2005,39грн.

Відповідно до абз.2 п.1 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування.

Відповідно до п.4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України №232 від 29.04.2016, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зважаючи на ті обставини, що відповідач був звільнений з військової служби у зв`язку із засудженням його до позбавлення волі за вироком суду, що набрав законної сили, та виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , кошти за видані йому предмети речового майна строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу в сумі 2 005,39грн, не відшкодував, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивачем були понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2006,79грн, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт Гвардійське):

- майнову шкоду в розмірі 2 005,39грн (дві тисячі п`ять гривень, 39коп);
- судовий збір у розмірі 2 006,79 грн (дві тисячі шість гривень 79 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: А.М.Лутай