Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/2146/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

15 листопада 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.,

при секретарі Осадчій А.Ю.,

за участю представника позивача

адвоката Самойленко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» Стрюкової І.О. до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Техноінфомед-2», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, -

в с т а н о в и в :

Позивач Акціонерне товариство «ВТБ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» Стрюкової І.О., звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «ТЕХНОІНФОМЕД-2» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.11.2018 Правлінням НБУ прийнято рішення №764-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до категорії проблемних». На підставі рішення Правління Національного банку України від 27 листопада 2018 №796-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2018 року №3180 «Про запровадження тимчасової адміністрації в Акціонерному товаристві «ВТБ Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Також позивач вказує, що згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 28 листопада 2018 року до 27 грудня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «ВТБ БАНК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» начальнику відділу аналізу фінансового стану банків Департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Фонду Заболотній Юлії Юріївні строком до 27 грудня 2018 року включно.

В подальшому, на підставі рішення Правління Національного банку України від 18.12.2018 № 849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 18.12.2018 прийнято рішення № 3392 «Про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Зазначає, що згідно з вказаним рішенням, розпочато процедуру ліквідації АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» з 19.12.2018 по 18.12.2020 включно та призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «ВТБ БАНК», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків Департаменту управління активами ОСОБА_3.

Разом з тим, вказує, що згодом, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2706 від 24.10.2019р. «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «ВТБ БАНК» всі повноваження ліквідатора делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу ліквідації неплатоспроможних банків Департаменту управління активами Стрюковій Ірині Олександрівні.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про деякі питання здійснення ліквідації АТ «ВТБ БАНК» від 17.11.2020 року №1957, продовжено повноваження ліквідатора АТ «ВТБ БАНК» до моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зауважує, що з 28 листопада 2018 року АТ «ВТБ БАНК» здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», норми якого є спеціальними та пріоритетними по відношенню до норм загального законодавства.

Щодо повноважень Уповноваженої особи фонду на перевірку правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, позивач вказує, що відповідно, з моменту запровадження тимчасової адміністрації вкладники/кредитори Банку мають право отримати грошові кошти виключно в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема: шляхом отримання гарантованого відшкодування за вкладами, розмір якого не може перевищувати 200 000,00 грн.; та/або шляхом задоволення кредиторських вимог в порядку та черговості, передбаченими законодавством. При цьому, юридичні особи, на відміну від фізичних осіб, не мають права на отримання суми гарантованого відшкодування в межах 200 000,00 грн.

Додає, що адже, в силу вимог ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд відшкодовує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладами, яким юридична особа відповідно до ст. 2 того ж Закону, не являється

Так, в період з 13 листопада 2018 по 27 листопада 2018 року на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ВТБ БАНК», в межах гарантованої суми відшкодування, було перераховано грошові кошти з рахунку ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «ВТБ БАНК» на загальну суму 144 200,00 грн. з призначенням платежу «Поворотна фінансова допомога».

Звертає також увагу, що відповідно до ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Крім того, частинами першою, третьою статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Разом з тим, вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (в тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 цього Закону. Згідно з п.п.7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Таким чином, позивач вказує, що згідно зі статтями 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення фактів нікчемності правочинів, повідомлення про виявлення нікчемного правочину його сторін. Між іншим, відповідно до п. 6 розділу II Інструкції про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженої Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2016 № 826 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.06.2016 за № 863/28993, обов`язково підлягають перевірці правочини, вчинені після прийняття постанови Національного Банку України про віднесення банку до категорії проблемних та/або запровадження обмежень, які відповідають, зокрема, таким критеріям:

-вчинені (укладені) в порушення обмежень, встановлених НБУ;

-вчинені шляхом перерахування коштів з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб;

-призначенням платежу за якими було надання фінансової допомоги, повернення фінансової допомоги, надання позики, повернення позики, дарування, виконання угоди про поділ майна.

В продовження обґрунтування своїх вимог, вказує, що на виконання своїх обов`язків, передбачених ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування складів фізичних осіб», Уповноваженою особою, згідно наказу № 32-од від 29.11.2018 року «Про перевірку вкладів фізичних осіб», було створено Комісію з перевірки документів, дов`язаних з укладенням АТ «ВТБ БАНК» протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб АТ «ВТБ Банк».

За результатами проведеної перевірки, Комісією було виявлено 135 операцій за правочинами вкладників - суб`єктів господарської діяльності з безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків цих суб`єктів на рахунки вкладників, з призначенням платежу «надання фінансової допомоги (позики)» та «поповнення карткового рахунку (не дов`язаного з підприємницькою діяльністю), які призвели до збільшення загальної гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та відповідно чають ознаки нікчемності, передбачені п.9 ч.3 ст. 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З аналізу наведеної правової норми вбачається, що імперативною вимогою для визнання нікчемності договорів (правочинів) банку за пунктом 9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-УІ є наявність таких умов:

-здійснення банком операції у період віднесення такого банку до категорії проблемних на підставі відповідного рішення Правління Національного банку України;

-укладення (переоформлення) договору, вчинення операції призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку;

-банківську операцію (укладення або переоформлення договору) здійснено з порушенням норм законодавства.

При цьому, застосування пункту 9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-УІ, виходячи з його змісту та мети запровадження, є імперативним та незалежним від обізнаності клієнта відносно введення особливих умов у діяльності банку.

Тож, наказом Уповноваженої особи № 92/1-од від 30.05.2019 року було затверджено результати перевірки та визнано нікчемними відповідно до ч.З ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини, договори, операції наведені у Додатку № 1 до Наказу. Між тим, до вказаного Переліку було також включено правочини щодо перерахування на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ВТБ БАНК», в межах гарантованої суми відшкодування, грошових коштів з рахунку ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «ВТБ БАНК» в загальному розмірі 144 200,00 грн. з призначенням платежу «Поворотна фінансова допомога».

Звертає увагу, що вказаний правочин було вчинено під час дії постанови Правління НБУ від 13 листопада 2018 року №764-рш/БТ «Про віднесення АТ «ВТБ БАНК» до категорії проблемних», якою було затверджено рішення про віднесення цього банку до категорії проблемних та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім нарахування відсотків за вкладами, отримання клієнтами банку заробітної плати, аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат.

Разом з тим, з фактичних обставин справи вбачається, що правочини (транзакції), в яких Уповноваженою особою Фонду виявлено ознаки нікчемності, здійснено у період віднесення Банку до категорії проблемних та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, заборонено проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, правочини щодо перерахування коштів з рахунку ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» на рахунок ОСОБА_1 є нікчемними з підстав, встановлених пунктом 7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» .

Позивач зауважує, що перерахування коштів з рахунку ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» на рахунок ОСОБА_1 , відкритий в АТ «ВТБ БАНК», породжувало для АТ «ВТБ БАНК» виникнення зобов`язання з повернення у позачерговому порядку коштів, які перебували на поточному рахунку ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2», оскільки ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання повернути кошти на користь ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2», отримані як поворотна фінансова допомога. Таким чином, зазначені дії свідчать про їх спрямованість на збільшення загальної гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб, що підлягає виплаті Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а також про отримання окремих переваг ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2», який в результаті вказаних операцій мав можливість задовольнити свої вимоги позачергово, порівняно з іншими кредиторами.

Тож, позивач підсумовує, що правочини щодо перерахування грошових коштів в сумі 144 200,00 грн. з поточного рахунку ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «ВТБ БАНК» на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ВТБ БАНК» є нікчемними, відповідно до вимог п.7 п.9 ч.З ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Додає, що враховуючи викладене, Уповноваженою особою Фонду було направлено на адресу ОСОБА_1 і ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» повідомлення про нікчемність правочинів.

Крім іншого, щодо застосування наслідків недійсності нікчемного правочину позивач вказує, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» регламентовано право Уповноваженої особи Фонду формувати висновок про нікчемність правочинів та повідомляти про це сторони договору. У даному випадку, вказані функції реалізовані Уповноваженою особою Фонду через затвердження вищезгаданих наказів, а також через повідомлення відповідачів, що зумовлює подальше здійснення з боку Уповноваженої особи Фонду дій щодо застосування наслідків нікчемності договору.

Посилаючись на ч.2 ст. 215, ч.1 ст.236, ч.1 ст.216 ЦК України, а також на вимоги п.п. 2, 3 розділу III Інструкції про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженої Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 № 826, позивач вказує, що уповноважена особа Фонду зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо відповідних правочинів, що є нікчемними, з метою приведення фінансового стану банку за зобов`язаннями за ними у первісний стан. Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності. Крім того, позивач наголошує, що вищевказане узгоджується із правовими висновками ВСУ, викладеними у постанові від 09.08.2017р. у справі №914/1318/16: «Нікчемний правочин є недійсним в силу прямої вказівки закону за фактом наявності певної умови (обставини). Отже, позивач зазначає, що недійсність правочинів неплатоспроможного банку, згідно з якими банк відмовився від власних майнових вимог, установлено законом, такі правочини є недійсними (нікчемними) незалежно від часу їх виявлення уповноваженою особою Фонду, за умови якщо вони вчинені банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону уповноважена особа Фонду вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів як під час дії тимчасової адміністрації, так і протягом ліквідації, у тому числі звертається до суду з відповідним позовом».

Такий висновок щодо правової природи повідомлення про нікчемність узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.07.2018 р. у справі №826/1476/15: «47. Згідно з положеннями ст. 37, 38 Закону, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів. 48. При цьому, при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону), незалежно від того, чи була проведена, передбачена ч. 2 ст. 38 Закону, перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Тому факт того, що наказ уповноваженої особи Фонду не був оскаржений позивачем і є чинним, жодним чином не впливає на нікчемність правочину».

Варто зазначити, що позивач також доводить до відома, що враховуючи те, що ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2», з метою отримання грошових коштів, які були розміщенні в АТ «ВТБ БАНК», звернулося до АТ «ВТБ БАНК» із заявою про задоволення його кредиторських вимог в порядку черговості, а ОСОБА_1 , не дивлячись на повідомлення його про нікчемність правочину, не вчинено жодних дій, спрямованих на визнання останнім факту нікчемності правочину щодо перерахування ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» на його поточний рахунок грошових коштів, позивач позбавлений можливості здійснювати задоволення вимог кредиторів, без ризику завдання збитків та понесення додаткових витрат. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, АТ «ВТБ БАНК», з метою захисту порушених, невизнаних прав та інтересів звертається до суду з позовом про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів.

Зважаючи на викладене вище, просить суд, - застосувати наслідки недійсності нікчемних правочинів за рахунком ОСОБА_1 відкритим в АТ «ВТБ Банк», шляхом повернення з рахунку ОСОБА_1 на рахнок ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» грошових коштів в розмірі 143452,28грн., які були перераховані на поточний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ «ВТБ Банк» з поточного рахунку ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» № НОМЕР_2 в АТ «ВТБ Банк». Крім того, просить стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 2270,00грн.

Ухвалою суду від 07.05.2021 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Крім того, залучено до участі у цивільній справі №711/2146/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, враховуючи, що в АТ «ВТБ Банк» триває ліквідаційна процедура.

Відзив на позов не подано.

08.06.2021р. судом отримано Письмові пояснення третьої особи - Фонду гарантуваня вкладів фізичних осіб, датовані 01.06.2021р., в яких свою позицію необхідності задоволення позовних вимог, про які йдеться, обґрунтовано аналогічними доводами, які вказано позивачем у позовній заяві.

Ухвалою суду від 20.08.2021р., закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено її розгляд по суті.

Представник АТ ВТБ Банк» в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача (Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) за довіреністю - Самойленко С.В., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Суду пояснив, що після запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ВТБ Банк» та делегування тимчасового адміністратора банку, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочала виконувати свої функції, в т.ч. щодо проведення перевірки по переведеню коштів, зокрема, і між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «ТЕХНОІНФОМЕД-2». Відповідно до наказу уповноваженої особи №92/1-од від 30.05.2019р. було затверджено результати перевірки та визнано нікчемними, відповідно до ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини, договори, операції, в т.ч. і правочин щодо перерахування на рахунок ОСОБА_1 в межах гарантованої суми відшкодування грошових коштів з рахунку ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» в загальному розмірі 144200,00грн. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було направлено вимогу банком, але вона не встигла скористатися коштами, які надійшли на її рахунок. ОСОБА_1 діяла як фізична особа, вона звернулася до ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» за отриманням фінансової допомоги і відповідно до договору між ними, ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» перерахувало їй кошти.

Зауважив, що підставою для визнання даного правочину недійсним є та обставина, що банку заборонено здійснювати такого виду фінансові операції, адже вже запроваджено було у ньому тимчасову адміністрацію.

Крім того, звернув увагу, що відповідно до п. 6 розділу II Інструкції про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, обов`язково підлягають перевірці правочини (договори), вчинені (укладені) після прийняття постанови Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних та/або запровадження обмежень, які відповідають одному з таких критеріїв, зокрема, вчинені (укладені) в порушення обмежень, встановлених Національним банком України , а також вчинені (укладені) шляхом перерахування коштів з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб. Кошти було перераховано з рахунків одного і того ж банку - АТ «ВТБ Банк», в період дії вказаних вище заборон.

Разом з тим, додав, що даний спір розглядається у порядку цивільного судочинства. ОСОБА_1 перераховано від ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» кошти в сумі 144200,00грн., проте після утримання податків та нарахування відсотків та комісії, остаточна сума, що підлягає стягненю становить - 143452,28грн. Крім того, представник позивача просив стягнути пропорційно з відповідачів судові витрати.

Відповідачі ОСОБА_1 та ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» не з`явилися, будучи неодноразово належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки, суд не інформували. Відзив на позов не подали.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.11.2018р. №3180 «Про запровадження тимчасової адміністрації в Акціонерному товаристві «ВТБ Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», вирішено: розпочати процедуру виведення АТ «ВТБ Банк» (код банку (МФО):321767; ; місцезнаходження: м.Київ, бул. Тараса Шевченка/вул.Пушкінська, буд.8/26) шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 28.11.2018р. по 27.12.2018р. (включно). Крім того, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонду) та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «ВТБ Банк» - начальнику відділу аналізу фінансового стану банків Департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків - ОСОБА_2 строком на один місяць - з 28.11.2018 по 27.12.2018р. (включно) (а.с.26).

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 13 листопада 2018 по 27 листопада 2018 року на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ВТБ БАНК», в межах гарантованої суми відшкодування, було перераховано грошові кошти з рахунку ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «ВТБ БАНК» на загальну суму 144 200,00 грн. з призначенням платежу «Поворотна фінансова допомога», що підтверджується Випискою по рахунку приватного клієнта №/0330, яким є ОСОБА_1 за розрахунковий період з 05.11.2018 по 30.11.2018 (а.с.13).

Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2018р. №3392 «Про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», припинено тимчасову адміністрацію АТ «ВТБ Банк»; відкликано повноваження тимчасового адміністратора у ОСОБА_2 починаючи з 19.12.2018р.; запроваджено процедуру ліквідації у АТ «ВТБ Банк», строком на два роки - з 19.12.2018 по 18.12.2020 включно; призначено уповноваженого Фонду та делеговані всі повноваження ліквідатора - провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків Департаменту управління активами - Шевченку О.В. строком на два роки з 19.12.2018 по 18.12.2020 включно (а.с.27).

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, АТ «ВТБ Банк» на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рекомендованою кореспонденцією надсилалися повідомлення від 31.05.2019р. про нікчемність правочину, а саме: транзакцій (операцій) від 13.11.2018 по перерахуваню коштів у сумі - 85000,00грн. (а.с.14), від 20.11.2018 по перерахуваню коштів у сумі - 14900,00грн. (а.с.15), від 20.11.2018 по перерахуваню коштів у сумі-14500,00грн. (а.с.16), від 26.11.2018 по перерахуваню коштів у сумі - 14900,00грн. (а.с.17), від 27.11.2018 по перерахуваню коштів у сумі - 14900,00грн. (а.с.18). Всього на загальну суму 144200,00грн. Вказані кошти було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від юридичної особи-клієнта банку ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» () з призначеням платежу - «Поворотна фінансова допомога» за договорами №11/13.1 від 13.11.2018, №11/27 від 27.11.2018, №11/20 від 20.11.2018, №11/26 від 26.11.2018, №11/21 від 21.11.2018.

Між тим, у вказаних повідомленнях банком доведено до відома ОСОБА_1 про те, що правочини банку, у тому числі укладені з пов`язаними з банком особами, в якому Фондом здійснюється тимчасова адміністрація та/або процедура ліквідації, є нікчемними з таких підстав, зокрема: банк уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу майна банку з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), кошти для оплати яких надійшли з рахунків, відкритих у цьому самому банку, у тому числі за правочинами про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення; банк уклав (переоформив) правочини, що призвели до збільшення витрат, понесених Фондом у зв`язку із здійсненням тимчасової адміністрації та/або процедури ліквідації банку, з порушенням норм законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України (п.7,9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Крім того, наголошено, що відповідно до вимог ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (а.с.14-19). Рекомендоване поштове відправлення було отримано особисто ОСОБА_1 27.06.2019р. (а.с.19).

Варто зазначити, що аналогічного змісту повідомлення про нікчемність правочину АТ «ВТБ Банк» було надіслано 31.05.2019р. і ПП «ТЕХНОІНФОМЕД-2» (а.с.21-25) рекомендованим відправленням, яке отримано адресатом 11.06.2019р. (а.с.25).

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.10.2019р. №2706 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «ВТБ Банк», відсторонено від виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» та відкликано всі повноваження ліквідатора, делеговані Фондом щодо ОСОБА_3 . Разом з тим, з 04.11.2019 призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію з делегуванням всіх повноважень ліквідатора АТ «ВТБ Банк» - Стрюковій Ірині Олександрівні (а.с.28).

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.11.2020р. №1957 «Про деякі питанyя здійснення ліквідації АТ «ВТБ Банк», вирішено: здійснювати ліквідацію АТ «ВТБ Банку» з урахуванням вимог Закону №590-ХІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності та відповідно до ч.5 ст.44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», щодо здійснення ліквідаційної процедури системно важливого банку забезпечуючи виконанyя заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів. Крім того, продовжено повноваженyя ліквідатора АТ «ВТБ Банк» - Стрюковій І.О. до моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.29).

Таким, чином, встановлено, що починаючи з 18.12.2018 і на цей час триває ліквідаційна процедура АТ «ВТБ Банк».

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, - свобода договору. Як передбачено статтею 6 ЦК, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (ч.ч.1, 3 ст. 626 ЦК).

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як передбачено статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (ст. 216 ЦК).

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст. 217 ЦК).

Так, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті (ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції Закону України №2491-VIII від 05.07.2018, яка набрала чинності з 10.11.2018 і діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України ; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства (п.п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції Закону України №2491-VIII від 05.07.2018, яка набрала чинності з 10.11.2018 і діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Фонд: протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням (ч.4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції Закону України №2491-VIII від 05.07.2018, яка набрала чинності з 10.11.2018 і діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Щодо правової природи повідомлення про нікчемність Велика Палата Верховного Суду висловила свою позицію, викладену у постанові від 04.07.2018 р. у справі №826/1476/15: «47.Згідно з положеннями ст. 37, 38 Закону, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

48. При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону), незалежно від того, чи була проведена, передбачена ч. 2 ст. 38 Закону, перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Тому факт того, що наказ уповноваженої особи Фонду не був оскаржений позивачем і є чинним, жодним чином не впливає на нікчемність правочину».

Разом з тим, у разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни. Фонд вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку (ч.5-6 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції Закону України №2491-VIII від 05.07.2018, яка набрала чинності з 10.11.2018 і діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Фонд припиняє протягом тимчасової адміністрації у банку здійснення операцій за правочином (у тому числі договором), вчиненим (укладеним) банком з окремим кредитором чи іншою особою, якщо такий правочин (у тому числі договір) спричиняє або може спричинити надання переваги одному кредитору перед іншим в частині задоволення вимог, зокрема за наявності однієї з таких умов: правочин (у тому числі договір), спрямований на забезпечення виконання зобов`язань банку чи третьої особи перед окремим кредитором, вчинений (укладений) до дня запровадження тимчасової адміністрації у банку ; правочин (у тому числі договір) спричиняє чи може спричинити зміну черговості задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, що виникли до дня запровадження тимчасової адміністрації у банку; правочин (у тому числі договір) спричиняє чи може спричинити задоволення вимог, строк яких на дату виконання правочину (в тому числі договору) не настав, одних кредиторів за наявності невиконаних в установлені строки зобов`язань перед іншими кредиторами; правочин (у тому числі договір) призвів до того, що окремому кредитору надано чи може бути надано перевагу в задоволенні вимог, що існували до запровадження тимчасової адміністрації, порівняно з умовами розрахунку з кредитором у черговості, визначеній цим Законом. Припинення здійснення операцій застосовується до правочину (у тому числі договору), визначеного у цій частині, якщо він укладений протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації у банку (ч.8 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції Закону України №2491-VIII від 05.07.2018, яка набрала чинності з 10.11.2018 і діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Усі або частина повноважень Фонду, визначених цією статтею, можуть бути делеговані Фондом уповноваженій особі Фонду (ч.10 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції Закону України №2491-VIII від 05.07.2018, яка набрала чинності з 10.11.2018 і діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

У разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, сторона правочину зобов`язана повернути банку майно (кошти), яке (які) вона отримала від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни. Майно (кошти), отримане (отримані) стороною правочину - пов`язаною з банком особою за нікчемними правочинами, є предметом обтяження. Обтяження речових прав за таким майном (коштами) підлягають державній реєстрації Фондом у встановленому законом порядку до настання обставин, зазначених в абзаці першому цієї частини, або до визнання нікчемного правочину дійсним у порядку, встановленому законом (ч.5 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції ЗУ №1588-ІХ, 1587-ІХ від 30.06.2021р., яка є чинною з 05.08.2021р. і на даний час).

Протягом дії тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними (п.2 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженої Рішення виконавчої дирекції

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2016 № 826).

Перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності забезпечується Уповноваженою особою Фонду в межах повноважень, делегованих їй Фондом відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» . Обов`язково підлягають перевірці правочини (договори), вчинені (укладені) після прийняття постанови Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних та/або запровадження обмежень, які відповідають одному з таких критеріїв:

вчинені (укладені) в порушення обмежень, встановлених Національним банком України;

вчинені (укладені) шляхом перерахування коштів з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб;

вчинені (укладені) на користь третьої особи;

призначенням платежу за якими було надання фінансової допомоги, повернення фінансової допомоги, надання позики, повернення позики, дарування, виконання угоди про поділ майна. Про всі випадки виявлення операцій з таким призначенням платежу Уповноважена особа Фонду повідомляє контролюючі органи не пізніше десяти робочих днів з дня виявлення таких операцій;

вчинені (укладені) без фактичного внесення/отримання готівкових грошових коштів через касу банку;

вчинені (укладені) без очевидної законної мети або за відсутності очевидного економічного сенсу.

Уповноважена особа Фонду зобов`язана щомісяця звітувати про стан проведення перевірки виконавчій дирекції Фонду (п.5-6 Розділу 1 Інструкції про порядок

виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженої Рішення виконавчої дирекції

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2016 № 826).

Правочини (договори) є нікчемними у разі наявності підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та/або іншими законами, що підтверджується відповідними доказами. Уповноважена особа Фонду зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо відповідних правочинів (договорів), що є нікчемними, з метою приведення фінансового стану банку за зобов`язаннями за ними у первісний стан. Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації вживає заходів щодо витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими правочинами (договорами), вчиняє інші дії щодо застосування наслідків нікчемності, а також щодо відшкодування збитків, спричинених їх укладенням (п.1-3 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженої Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2016 № 826).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 26.07.2018р. у справі №911/954/16, проаналізував можливість втручання держави у майнові права особи у порівнянні з необхідністю захисту «суспільного інтересу та дійшов висновку про таке: 39. Частиною 1 статті 1 Першого протоколу Конвенції передбачено, що держава наділена правом "забезпечувати виконання таких законів, які їй представляються необхідними для здійснення контролю над використанням власності відповідно до спільних інтересів або для забезпечення сплати податків або інших зборів або штрафів". Керуючись цією нормою, ЄСПЛ досліджує два питання: по-перше, чи переслідує держава, яка встановлює контроль, законну мету забезпечення "суспільних інтересів" і, по друге, чи є функціонування цього законодавства і здійснюваний за його допомогою контроль пропорційним переслідуваній меті.

Наявність "суспільних інтересів", їх цілі та необхідний для їх забезпечення масштаб втручання (контролю) у здійснення прав приватних власників визначаються кожною державою - учасницею Конвенції самостійно, оскільки національна влада краще знає специфіку місцевих відносин. При цьому, судам належить досліджувати мету "спільного інтересу", який захищається державою на предмет його відповідності досягнутим результатам і розумності (пропорційності, домірності) втручання у майнові права заявників. Вимога встановлення пропорційності втручання в майнові права особи в порівнянні з необхідністю захисту "суспільного інтересу" покликана враховувати всі фактичні обставини справи для того, щоб реалізувати ідею соціальної справедливості в демократичному суспільстві (Рішення ЄСПЛ 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Об`єднаного Королівства").

39.1. Державою передбачено правове регулювання (стаття 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"), яке визначає обов`язок Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити внутрішню перевірку банківської діяльності неплатоспроможного банку, та критерії визнання нікчемними правочинів, укладених банком за період в межах одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку. Такі правочини є нікчемними в силу зазначеного Закону, незалежно від моменту їх виявлення. Також, державою покладено обов`язок вжиття заходів щодо повернення незаконно відчужених активів банку на посадову особу - Уповноваженого Фонду на управління конкретним банком (пункти 4, 5 частини 2 статті 37 Закону в редакції Закону України №4452-VІ від 16.05.2013). Суспільний інтерес такого регулювання полягає в тому, щоб забезпечити повернення банку майна, за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги вкладників неплатоспроможного банку.

Варто зазначити, що Уповноваженою особою Фонду, в межах наданих їй повноважень, за результатами перевірок, про які йшлося вище, було виявлено правочини, які укладено протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ВТБ Банк», в т.ч. щодо перерахування на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , відкритий в AT «ВТБ БАНК», в межах гарантованої суми відшкодування, грошових коштів з рахунку ПП «Техноінфомед-2» № НОМЕР_2 , відкритого в AT «ВТБ БАНК» в розмірі 144 200,00 грн. з призначенням платежу «Поворотна фінансова допомога». Крім того, вказані правочини було вчинено під час дії постанови Правління НБУ від 13 листопада 2018 року № 764-рш/БТ «Про віднесення AT «ВТБ БАНК» до категорії проблемних», якою було затверджено рішення про віднесення цього банку до категорії проблемних та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім нарахування відсотків за вкладами, отримання клієнтами банку заробітної плати, аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат.

Фондом вжито передбачені законодавством заходи, а саме: уповноваженою особою Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомлено сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчинено дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, а також вжито заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами.

Таким чином, правочини, про які йдеться, вчинені (укладені) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, крім того відповідають одному з таких критеріїв, зокрема: вчинені (укладені) в порушення обмежень, встановлених Національним банком України; операції, укладення (переоформлення) договорів здійснено банком, віднесеним до категорії проблемних, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства, а відтак - наявними є підстави для визнання їх нікчемними.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (стаття 236 ЦК України).

Таким чином, за результатами вирішення спору по справі, яка розглядається відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які були досліджені, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, а саме: після утримання податків та нарахування відсотків та комісії, остаточна сума, що підлягає стягненню становить - 143452,28грн.

Тож, слід застосувати наслідки недійсності нікчемних правочинів за рахунком ОСОБА_1 , відкритим в АТ «ВТБ Банк», шляхом повернення з рахунку ОСОБА_1 на рахунок Приватного підприємства «Техноінфомед-2» грошових коштів в розмірі 143452грн. 28коп., які були перераховані на поточний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ «ВТБ Банк» з поточного рахунку Приватного підприємства «Техноінфомед-2» № НОМЕР_2 в АТ «ВТБ Банк».

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідачів у рівних частках підлягає судовий збір в сумі 2270,00грн., тобто - по 1135,00грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 141, 76-84, 259, 268, 280 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Застосувати наслідки недійсності нікчемних правочинів за рахунком ОСОБА_1 , відкритим в АТ «ВТБ Банк», шляхом повернення з рахунку ОСОБА_1 на рахунок Приватного підприємства «Техноінфомед-2» грошових коштів в розмірі 143452грн. 28коп., які були перераховані на поточний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ «ВТБ Банк» з поточного рахунку Приватного підприємства «Техноінфомед-2» № НОМЕР_2 в АТ «ВТБ Банк».

Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «ВТБ Банк» (код 14359319, м. Київ, бульв. Тараса Шевченка/ вул. Пушкінська, 8/26) судовий збір в розмірі 1135грн. 00коп.

Стягнути з Приватного підприємства «Техноінфомед-2» (код 36157713, м. Черкаси, вул. Б.Хмельницького, 52 кв.17) на користь Акціонерного товариства «ВТБ Банк» (код 14359319, м. Київ, бульв. Тараса Шевченка/ вул. Пушкінська, 8/26) судовий збір в розмірі 1135грн. 00коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складено 25 листопада 2021 року.

Головуючий: С. М. Позарецька