1Справа № 335/8948/21 2/335/2868/2021
РІШЕННЯ
25 листопада 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючої судді Соболєвої І.П.,
за участі секретаря судового засідання Лазоренко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,
25.08.2021 позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 серпня 2018 р. по 31 травня 2021 р. у загальному розмірі 23 243,61 грн., з підстав неналежної оплати послуг.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за період з 01.08.2018 по 30.04.2019 загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, наданих Концерном «Міські теплові мережі» відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 , складає 23 243,61 грн. (за опалення 12 230,21 грн., за гаряче водопостачання 11 013,40 грн.), яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, а також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.
25.08.2021 судом направлено запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, з метою отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідачів.
28.08.2021 до суду надійшла відповідь на запит з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 27.08.2021, у якому зазначено, що відповідач ОСОБА_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 18.05.1999 по 20.02.2014;
- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 04.04.1996 по теперішній час.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до положень ст. 274 ЦПК України в судовому засіданні 11.10.2021 з повідомленням (викликом) сторін, встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень.
12.10.2021 до суду від відповідача 1 ОСОБА_1 надійшла зава про відкладення розгляду справи, який призначено на 11.10.2021, для надання можливості звернутися за правовою допомогою.
Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 12.10.2021 повністю підтримала позов, з підстав зазначених у ньому, за клопотанням відповідача-1 судом оголошено перерву до 25.11.2021.
19.11.2021 до суду від представника позивача надійшла заява про заочний розгляд справи. У заяві представник позивача просить розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судове дебати не проводяться.
З наявної в матеріалах справи заяви відповідач-1 та його представник адвокат Радостєва М.В., яка представляє інтереси на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 1428 від 12.11.2021, просили застосувати строк позовної давності і зазначити вірний період за який виникла заборгованість, а саме з 01.01.2018 по 01.08.2018, у судове засідання не прибув, був повідомлений судом належним чином.
Представник відповідача не заперечував про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Правовідносини щодо прав та обов`язків між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 та іншими нормативно-правовими актами України.
Судом встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».
3гідно Рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 200 від 28.04.2011 «Про визначення виконавців комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011 виконавцем комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву питної води визначено концерну «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж концерну «МТМ».
Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 269411853 від 06.08.2021, відповідачу-1 ОСОБА_1 , належить 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на запит суду, відповідач-2 ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 04.04.1996 ро теперішній час.
Згідно з матеріалами справи, по особистому рахунку № НОМЕР_1 заборгованість споживачів (кількість зареєстрованих 1, опалювана площа 29,55 кв.м.) за послуги з централізованого опалення та гаряче водопостачання за період з 01.08.2018р. по 31.08.2021р. становить 23 243,61 грн.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Споживач (індивідуальний) фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Відповідно ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», споживач теплової енергії фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Теплова енергія це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
У розумінні зазначених вище норм законодавства, відповідачі є споживачами.
Згідно з абз. 8 п. 2 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормальної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.
Відповідно до частин 1,3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем як доказ на підтвердження позовних вимог надано витяг із особистого рахунку відповідача, згідно з яким останній має заборгованість з оплати послуг з теплопостачання та централізоване гаряче водопостачання за період з 01.08.2018 по 31.07.2019 року становить 23 243,61 грн.
Згідно з ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язанням або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 610-611 ЦК України порушенням зобов`язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язанням (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язанням настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору
Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язанням.
Стаття 543 ЦК України передбачає що в разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсягу як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004, залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 вказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до п. 11, п. 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила № 630), плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а уразі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.
Згідно з п. 18 Правил № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно з п. 20, п. 21 Правил № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.
Згідно з п. 29 Правил № 630, споживач має право на зменшення розміру плати у разі, зокрема, тимчасової відсутності споживача та/або членів його сімї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).
Отже, встановлено, що комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на проведення і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком; міжопалювальний період для систем опалення; ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили.
Статтею 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 та Правилами № 630 визначено, що виконавець зобов`язаний проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх, надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативі (норм) споживання, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному договором.
Відтак, підставами для не оплати (зменшення плати) споживачем вартості наданих послуг теплопостачальною організацією з централізованого опалення, є лише підстави визначені у Законі та Правилах.
Припинення нарахувань за послугу з централізованого опалення правилами не передбачено, оскільки на протязі опалювального періоду ця послуга надається безперебійно та технічна можливість відключення опалення в окремій квартирі багатоквартирного житлового будинку відсутня.
Згідно з п. 30 Правил № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться в багатоквартирному житловому будинку та підключена до мережі централізованого опалення та водопостачання. Розрахунок за послуги між споживачем ОСОБА_1 і обслуговуючою компанією Концерн «МТМ» обліковується за особовим рахунком № НОМЕР_1 .
Водночас, вирішуючи питання про застосування наслідків спливу позовної давності, про що заявлено відповідачем ОСОБА_1 суд, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Згідно з ч. 2 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_1 та його представником було заявлено про застосування строку позовної давності.
Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 663/2070/15-ц).
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).
Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.
При цьому якщо виконання зобов`язанням передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.
Розглядаючи дану справу, суд встановив, що плата за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води відповідно до п. 18 Правил вноситься споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Тобто, діюче законодавство передбачає щомісячне погашення, у зв`язку з чим позовна давність за вимогами про стягнення плати за послуги повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Отже, у зв`язку з порушенням відповідачами свого обов`язку по сплаті щомісячних платежів, позивач мав право заявити вимоги про їх стягнення в межах 3-річного строку позовної давності, перебіг якого повинен починатися з моменту настання строку сплати чергового щомісячного платежу, тобто в даному випадку з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим, щодо кожного чергового щомісячного платежу.
Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованість за період з 01.08.2018 по 31.08.2021 у розмірі 23 243,61 грн.
В той же час із розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи, позивач Концерн «Міські теплові мережі» надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 23 243,61 коп., у період з серпня 2018 р. по серпень 2021 р., за цей період відповідачами не здійснено жодної оплати за отримані послуги.
Оскільки з даним позовом позивач звернувся до суду 25.08.2021, то він має право вимагати стягнення заборгованості, яка виникла за період з 01.08.2018, в даному випадку це в межах 3-річного строку позовної давності.
Таким чином, в межах 3-річного строку позовної давності з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з 01.08.2018 по 31.08.2021 за послуги з постачання гарячої води 11 013,40 грн. і за послуги з центрального опалення 12 230,21 грн.
Загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача становить 23 243,61 грн. (11 013,40 грн. + 12 230,21 грн.)
На підставі вищевикладеного, позов задовольняється у повному обсязі.
Як передбачено ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем, при зверненні до суду сплачено 2 270,00 грн. судового збору.
Отже, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у загальній сумі 2 270,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223 ч. 4, 263-265, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності відмовити.
Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2021 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 265 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - Концерн «Міські теплові мережі» (, юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137);

Відповідач 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач 2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )

Суддя І.П. Соболєва