Справа № 673/868/20
Провадження № 2/673/46/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ясінської М.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вказавши, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення.

01.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 01.02.2019 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, ОСОБА_1 зазначив в заяві наступне: прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку; я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з договором; також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6); усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п.11).

Проте, стверджує позивач, в порушення вимог чинного цивільного законодавства України та зазначених умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 23.03.2020 року у нього виникла заборгованість перед банком в загальному розмірі 15674,67 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача разом із понесеними ним витратами по сплаті судового збору в розмірі 2102грн.

Згідно з ухвалою судді від 10.07.2020 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

10.11.2020 року відповідач подав відзив на позов, згідно якого позовні вимоги визнав частково в розмірі 5000грн., що відповідає встановленому банком кредитному ліміту. Зауважив, що не знайомий з Умовами та Правила надання банківських послуг, розміщеними на сайті банку, а витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки ним не підписувався.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в розмірі 9000 гривень, які фактично були надані позивачем в користування.

Заслухавши сторону відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Як встановлено судом, 01.02.2019 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до вказаного Договору, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився із вказаними нормативними актами, та отримав їх примірники у мобільному додатку.

До кредитного договору Банк додав Тарифи та Витяг з з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms).

Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 23.03.2020 року становить 15674,67 грн. та складається з 12183,75 грн. заборгованість за тілом кредиту та 3490,92 грн. заборгованість за пенею та комісією.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.

Частиною 1 статті 634 вказаного Кодексу встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Докази у справі достовірно вказують на те, що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрило на ім`я ОСОБА_1 картковий рахунок, на який Банком були перераховані кредитні кошти та через який сторонами здійснювались фінансові операції. Позивач видав відповідачу кредитну картку, яка використовувалася ним для проведення розрахунків. Вказані докази підтверджують одержання відповідачем кредитних коштів.

Разом з тим, суд не погоджується із наведеним позивачем розрахунком заборгованості та вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із позовних вимог та пояснень позивача, наданих ним на виконання ухвали суду від 14.12.2020 року (а.с.76-77) відповідачу після активації картки 01.02.2019 року був встановлений кредитний ліміт в розмірі 5000грн.

10.02.2019 року банк збільшив кредитний ліміт на 2000грн., тобто в загальному до 7000грн., а 11.02.2019 року ще на 2000грн., тобто до 9000грн.

Такі обставини не заперечувалися стороною відповідача.

Позивачем не надано належних доказів з приводу надання відповідачу кредитних коштів в загальному розмірі 12 183, 75грн.

Крім того, з огляду на вказані вище пояснення позивача вбачається, що останнім, під час розподілу коштів, які надходили від відповідача на погашення заборгованості, такі зараховувалися на погашення відсотків, в зв`язку з чим до розміру тіла кредиту, про який заявив банк, були включені також кошти, які нараховані як відсотки за користування кредитом. При цьому, судом враховується, що вимоги про стягнення відсотків за користування кредитними коштами позовна заява не містить.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав, оскільки не повернув отриманих у Банку коштів в розмірі 9000грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені 3289,8грн. та комісією -201,12 грн. суд враховує наступне.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У заяві позичальника від 01 лютого 2019 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також обов`язку щодо сплати комісії.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути пеню за несвоєчасну сплату кредиту і комісію.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 01 лютого 2019 року, посилався на вказані вище Витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» ресурс: https://www.monobank.ua/terms та Тарифи, які викладене у Додатку 8 та підписані електронним цифровим підписом відповідача, як невід`ємні частини спірного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, позивачем не надано належних підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними при підписанні анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг.

Також, є необґрунтованими посилання позивача на Тарифи, які викладені у додатку №8, і які, як стверджував позивач, підписав ОСОБА_1 за допомогою електронного цифрового підпису, оскільки достовірних доказів підписання вказаного документа у зазначений спосіб безпосередньо відповідачем у справі немає. Також з огляду на надані стороною позивача докази, суд позбавлений можливості встановити приналежність вказаних Тарифів до складових частин договору, який 01.02.2019 року укладений між сторонами.

Згідно з частиною 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання позивача щодо стягнення пені та комісії є необґрунтованими з огляду на відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті у анкеті-заяві від 01 лютого 2019 року, оскільки Витяг з правил надання банківських послуг в «Універсал Банк» і Тарифи користування кредитною карткою «Monobank», не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

При застосуванні до спірних правовідносин наведених норм права суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в загальному розмірі 3490,92 грн. задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Однак суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №14-131цс19 від 03 липня 2019 року.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позову про стягнення на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту, що становить 9000 грн.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог банку на 57,41%, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1206,54 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 247, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Деражнянським РС УДМС України в Хмельницькій області 03 липня 2013 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) 9000,00 грн. заборгованості за кредитним договором та 1206,54 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2021 року.

Суддя: Т. В. Ягодіна