ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 вересня 2021 року м. Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Ковалевська Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Так, статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє чи подана вона з додержанням норм чинного законодавства, а саме статей 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмету спору та їх обґрунтування.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як вбачається з позовної заяви, вона не містить відомостей щодо місця проживання та реєстрації відповідача.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч. 3ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-47/0/9-12 від 10.07.2012 року, судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Так, згідно частини 4 статті 49 ЗУ «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Вказана відмова передбачена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Між тим, до матеріалів справи позивачем не додана обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок АДРЕСА_1 .

При цьому, спадкова справа відкрита - 08.04.2016, а постанова датована 16.04.2019 року.

На виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем в заяві не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

На вимогу п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем в заяві не зазначено підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як передбачено ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Частиною 2 ст. 190 ЦПК передбачено, що одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач не надав копії технічного паспорту на будинок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та копії постанови нотаріуса від 16.04.2019 рокудля направлення відповідачу.

Крім того, приписами ч. 4 ст. 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивача вказала ціну позову 40 863, 00 грн.

Позивач просить винести рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 та визнати право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна.

В обґрунтування дійсності вартості житлового будинку позивачем не надано належного підтвердженням дійсної вартості спірного майна (на будинок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 ) на час подання позову до суду, про право власності на яке було заявлено.

При цьому суд зазначає, що належним та допустимим доказом вартості спірного майна є належним чином оформлений звіт суб`єкта оціночної діяльності про вартість об`єкта нерухомості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 1 вказаного Закону, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Отже позивачем було вказано ціну позову, проте не додано до позовної заяви відомостей про дійсну вартість спірного майна (на будинок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 )на момент пред`явлення позову, і, як наслідок, суд позбавлений можливості визначити суму судового збору.

Так, на підтвердження сплати судового збору, позивачем надано квитанції від 05.04.2019 року на суму 384,00 грн., 384,00 грн., від 02.11.2020 року на суму 840,60 грн., що разом складає 1608,60 грн.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет» станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270,00 грн.

У відповідності до перерахунку до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судовий збір за подання позовної заяви не майнового характеру фізичною особою складає 908 грн. 00 коп., але не більше 11350,00 грн., а за подання позовної заяви майнового характеру 1 відсоток від ціни позову.

Таким чином, позивачу необхідно підтвердити дійсну вартість спірного майна (на будинок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 ) на час подання позову до суду та вказати вірну ціну позову, про право власності на яке було заявлено, а також в разі необхідності доплатити судовий збір (за кожну вимогу майнового характеру, а саме за вимогу про визнання права власності на будинок АДРЕСА_2 та за вимогу про визнання права власності на будинок АДРЕСА_1 ), про що надати суду відповідні докази.

Частиною 5 ст. 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Між тим, надані позивачем до позовної заяви копії Довідок, є застарілими (за 2019 рік), а отже втратили свою юридичну силу, таким чином позивачу на підтвердження заявлених позовних вимог необхідно надати документи які дійсні станом на день звернення до суду, із даною позовною заявою.

Крім цього, як вбачається з позовної заяви позивачем зазначено відповідача - ОСОБА_2 , яка є її рідною сестрою і яка відповідно до Постанови нотаріуса від 16.04.2019 року є також спадкоємцем на житловий будинок АДРЕСА_2 , однак позиція відповідача відносно своєї частини спадщини не відображена в позові.

Вказані недоліки заяви перешкоджають прийняттю судом рішення про відкриття провадження у справі.

При цьому суд вважає, що при залишенні позовної заяви без руху, відсутнє порушення права позивача на доступ до суду, оскільки позивач не дотрималася вимог ЦПК України при зверненні до суду.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином дану позовну заяву слід залишити без руху, як таку, що не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Керуючись ст. 175, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися не поданою та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М.Ковалевська