Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7158/21
Провадження 2/711/3023/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого: суддді Кондрацька Н.М.,

при секретарі: Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування осіб, які потерпіли від злочину, -

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування осіб, які потерпіли від злочину.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2021, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду справи № 711/7158/21 (провадження № 2/711/3023/21).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судове засідання представник Черкаської міської ради не з`явився, до початку подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі їхнього представника.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомив, що зареєстрований та території Соснівського району міста Черкаси за адресою: АДРЕСА_1 , з 08.09.2021 і по теперішній час.

Прокурор Черкаської окружної прокуратури Святокум О.С. у судовому засіданні не заперечував проти передачі справи на розгляд до Соснівського районного суду м. Черкаси за підсудністю.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність передачі цієї справи на розгляд іншого загального місцевого суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 125 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом територіальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, вказаною правовою нормою передбачено підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії паспорта серії НОМЕР_1 , що надана у судовому засіданні відповідачем ОСОБА_1 та приєднана до матеріалів справи, останній з 08.09.2021 і по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду позовної заяви Придніпровський районний суд міста Черкаси суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких правил підсудності, встановлених ЦПК.

За усталеною практикою ЄСПЛ, термін право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність, у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справіLeo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справахJorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).

У рішенні ЄСПЛ "Сокуренко і Стригун проти України" суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні раніше згадуваної справи "Занд проти Австрії", зазначено, що термін "судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

У рішенні у справі "ТОВ "Базальт-Імпекс" проти України" від 1 грудня 2011 року, ЄСПЛ зауважив, що всупереч ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Верховний Суд України проігнорував висновки Європейського суду, викладені у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України", яке на час провадження у справі заявника вже було перекладено українською мовою і надруковано в офіційному юридичному виданні, тому визнав порушення ст.6 Конвенції.

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Виходячи з положень статей 28, 30 ЦПК справа не віднесена до підсудності за вибором позивача та виключної підсудності.

Отже, суд констатує, що територіальна підсудність визначається за місцезнаходженням відповідача згідно зареєстрованого у встановленому законом порядку місця його проживання або перебування.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо страва належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин, дана справа не може бути розглянута Придніпровським районним судом м. Черкаси, оскільки її вирішення належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Соснівського районного суду м. Черкаси, так як адреса зареєстрованого місця проживання відповідача належить за адміністративно-територіальним поділом до території Соснівського району м. Черкаси.

Слід зауважити, що суд не може надавати привілеї будь-якому учаснику справи та має здійснювати судочинство в межах, й порядку визначеному процесуальним законом, щоб у стороннього, розсудливого спостерігача не виникало сумнівів в його необ`єктивності.

Тому, позивач не має сприймати постановлення цієї ухвали, як перешкоду у розгляді його справи, а як необхідність виконання вимог закону для забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного подальшого вирішення цієї справи.

Адже, встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати провадження щодо конкретної справи. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Таким чином, що за наведених обставин, наявні правові підстави для направлення справи для розгляду до Соснівського районного суду м. Черкаси, оскільки розгляд справи Придніпровським районним судом м. Черкаси, може бути приводом у подальшому для скасування судового рішення винесеного судом не уповноваженим законом, який не є судом в розумінні частини 1 статті 6 Конвенції.

Суд наголошує, що відповідно до положення ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 28, 31, 32, 187, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування осіб, які потерпіли від злочину передати за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси (18015, м. Черкаси, вул. Гоголя, 316).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Повний текст ухвали складено 06.12.2021.

Головуючий: Н. М. Кондрацька