Справа № 565/442/21
Провадження № 2/565/525/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Малкова В.В.

з участю: секретаря судового засідання Панчук Г.І.

розглянувши в залі судових засідань Кузнецовського міського суду у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Юрій Анатолійович -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною за реєстровим №3038 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №681586-А від 20.10.2019 року на загальну суму 14163,10 грн. на користь ТОВ «Фінфорс». В обгрунтування позивач вказує, що він не був повідомлений про існування заборгованості за кредитним договором №681586-А від 20.10.2019 року, що укладений із ТОВ «СС Лоун»,ні первісним кредитором, ні іншим кредитором. Також позивача ні ТОВ «Фінфорс», ні ТОВ «СС Лоун» не повідомили про укладення між ними про відступлення права вимоги. Крім того, виконавчий напис був вчинений із грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки нотаріус не перевірив безспірності вимог за якими вчинено виконавчий напис, виконавчий напис вчинено із пропуском строку на його видачу.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач в судове засідання не з"явився. Згідно письмової заяви позивач просив розглянути справу без його участі, заперечень проти заочного розгляду справи і постановлення заочного рішення від позивача не поступило.

Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явились, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомляли, заяв про відкладення судового засідання не подавали. Відзиву відповідач також не подав.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у відповідності із ч.2 ст.247 ЦПК.

Дослiдивши наявні письмовi докази та керуючись законом, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. від 09.03.2021 року відкрито виконавче провадження. Піставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис №3038, вчинений 23.02.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., стягувачем вказано ТОВ «Фінфорс», боржником - ОСОБА_1 , сума боргу - 14163,1 грн. Постановами приватного виконавця від 17.03.2021 року та від 18.03.2021 року звернуто стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Копію оспорюваного виконавчого напису нотаріус Головкіна Я. В. всупереч вимогам, викладеним в ухвалі від 06.07.2021 року про витребування доказів, суду не надала.

У відповідності із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно пункту 2 Переліку документів (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Тобто, на день вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису, редакція Переліку передбачала вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Позивач вказує, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не перевірив безспірності заборгованості на підставі документів, зазначених у п.2 Переліку, які стягувачем нотаріусу не подавались.

Як доводи позивач вказує, що ним не отримано жодних повідомлень, досудових вимог із зазначенням суми заборгованості, розрахунків заборгованості та виписок, позивач вважає суму боргу такою що не відповідає фактичним обставинам та не є безспірною. У зв`язку із цим, позивач вважає, що нотаріусу не подавались оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення.

При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням ст.ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 754/9711/14-ц та постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.12 та ч.4 ст.81 ЦПК, суд прийшов до висновку, що виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3038 від 23.02.2021, вчинений нотаріусом Головкіною Я.В. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 14163 грн. 10 коп. слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про судові витрати, згідно із ст.141 ЦПК, суд вважає, що витрати, понесені позивачами у зв"язку із сплатою судового збору підлягають стягненню з відповідача повністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.87- 89 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 12, 81, 261, 624 -629, 1046-1054 ЦК України, ст.ст. 12,81,141,263-265,280-283ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною за реєстровим №3038 про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальнстю «Фінфорс» (м.Київ, провул.Новопечерський, буд.19/3, корпус 2, офіс 9, ) боргу у розмірі 14163 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят три) гривні 10 копійок, що перебуває на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича (02094,м.Київ, вул. Ю.Поправки, буд.6, офіс 16) у виконавчому провадженні №64750560.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальнстю «Фінфорс» на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати в розмірі 1362 гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте Кузнецовським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача, поданою до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення заочного рішення суду безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішенгня чи апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий