Справа № 196/450/21
№ провадження 2/196/507/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Руснака А.І.,

секретаря судового засідання: Кузнецової Г.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому,-

В С Т А Н О В И В:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому.

На обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 29 травня 2018 року, близько 17 год. 5 хв., в районі будинку №1, по проспекту Богдана Хмельницького в м.Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Daewoo Nexia д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Hyundai i30 д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

18 липня 2018 року постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Hyundai i30 д.н.з. НОМЕР_2 був пошкоджений, внаслідок чого його власнику було завдано матеріальних збитків.

Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Положеннями пп. 39.2.1 п.39.2 ст.39 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що завданням Моторного (транспортного) страхового бюро України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Відповідно до пп. а) п.41.1 ст.41 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

05 червня 2018 року відповідно до положень ст. 33 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпіла особа подала позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 31.05.2018 року.

08 серпня 2018 року, керуючись ст.35 та пп. а) п.41.1 ст.41 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпіла особа подала позивачу заяву про відшкодування шкоди від 03.08.2018 р.

Керуючись п. 34.2 ст. 34 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для визначення матеріального збитку завданого автомобілю Hyundai i30 д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач надав відповідне доручення суб`єкту оціночної діяльності СПД ОСОБА_3 . За послуги СПД ОСОБА_3 позивач поніс витрати в розмірі 700 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №751 від 08.07.2018 року, Актом виконаних робіт від 08.07.2018 року та платіжним дорученням №992198 від 08.08.2018 року.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу №24/06/18 від 08.07.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai i30 д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає:

- 27757 грн. 52 коп.;

- 25916 грн. 42 коп. - без складової ПДВ.

Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована.

Розмір відшкодування спричиненої шкоди власнику пошкодженого КТЗ визначено Моторним (транспортним) страховим бюро України від вартості матеріального збитку завданого власнику пошкодженого КТЗ на підставі звіту про оцінку транспортного засобу, з вирахуванням розміру ПДВ.

Керуючись п.36.1 та п.36.2 ст.36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторним (транспортним) страховим бюро України прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих потерпілому ОСОБА_2 .

На підставі Наказу №8964 від 25.09.2018 року позивач відшкодував потерпілому ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 25916 грн. 42 коп., що підтверджується платіжним дорученням №993577 від 26.09.2018 року.

У відповідності до пп. 38.2.1 п.38.2 ст.38 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ч.1 ст.1191 ЦК України у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до винної особи. Відповідно до прийнятого рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та здійснення такої виплати потерпілому, а також з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру заподіяної шкоди (проведення відповідного експертного дослідження з метою визначення розміру матеріального збитку), сума відшкодування в порядку регресу становить 26616,42 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини та посилаючись на норми ст.ст. 4, 12, 16, 27, 42, 43, 48, 49, 58, 60, 64, 76-83, 133, 141, 174-177, 184, 187, 258, 259, 263 ЦПК України, ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач прохає стягнути на його користь з відповідача 26616,42 грн., з яких: 25916,42 грн. - витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому; 700,00 грн. - витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів, а також судові витрати по справі в сумі 2270,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5323,28 грн.

Ухвалою суду від 07 червня 2021 року по даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу рекомендованим повідомленням 09.06.2021 року за вих.№196/450/21/1771/2021.

З метою належного повідомлення відповідача інформація про розгляд справи судом 08 червня 2021 року було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Однак відповідач станом на 26 серпня 2021 року відзив на позов до суду не подав.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

За правилами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В даному випадку судом встановлено, що 29 травня 2018 року, близько 17 год. 05 хв., в районі будинку №1, по проспекту Богдана Хмельницького в м.Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода, в ході якої ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Daewoo Nexia д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечного інтервалу, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху та зіткнувся з автомобілем Hyundai i30 д.н.з. НОМЕР_2 (який належить ОСОБА_2 ). В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 липня 2018 року у справі №200/9745/18 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 30.07.2018 року (а.с. 13).

Відповідно до приписів ч.ч. 4,6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

05 червня 2018 року відповідно до положень ст. 33 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від потерпілої особи ОСОБА_2 до позивача надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 31.05.2018 року (а.с. 11).

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу №24/06/18 від 08.07.2018 року, складеного оцінювачем - СПД ОСОБА_3 на доручення МТСБУ №50536, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai i30 д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає:

- 27757 грн. 52 коп.;

- 25916 грн. 42 коп. - без складової ПДВ (а.с. 14-19).

Розмір відшкодування спричиненої шкоди власнику пошкодженого КТЗ визначено Моторним (транспортним) страховим бюро України від вартості матеріального збитку завданого власнику пошкодженого КТЗ на підставі звіту про оцінку транспортного засобу, з вирахуванням розміру ПДВ.

Крім того, за послуги СПД ОСОБА_3 позивач поніс витрати в розмірі 700 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №751 від 08.07.2018 року, Актом виконаних робіт від 08.07.2018 року та платіжним дорученням №992198 від 08.08.2018 року (а.с. 20,21, 25).

Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, потерпілому, відшкодована не була.

У зв`язку з чим, власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування 08 серпня 2018 року, керуючись ст.35 та пп. а) п.41.1 ст.41 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" подав позивачу заяву про відшкодування шкоди від 03.08.2018 року (а.с.12).

На час скоєння даної ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 не була застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У зв`язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України на підставі Наказу №8964 від 25.09.2018 року здійснило виплату відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу Hyundai i30 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 майнової шкоди в розмірі 25916 грн. 42 коп., що підтверджується платіжним дорученням №993577 від 26.09.2018 року (а.с. 24).

Загальний розмір витрат з урахуванням витрат, понесених на проведення дослідження КТЗ та збір документів складає 26616,42 грн. (25916,42 грн. - витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому; 700,00 грн. - витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів)

Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. «а» ч.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день нстання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092.

Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №24/06/18 від 08.07.2018 року, складеного оцінювачем - СПД ОСОБА_3 на доручення МТСБУ №50536, проведений у відповідності до чинного законодавства (а.с. 14-19).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вказує ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст.27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.

Відповідно п.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та виплачено власнику пошкодженого транспортного засобу Hyundai i30 д.н.з. НОМЕР_2 вартість матеріального збитку в розмірі 25916,42 грн., що підтверджується наказом МТСБУ №8964 від 25.09.2018 року та платіжним дорученням № 993577 від 26.09.2018 року (а.с.23-24), а також за послуги СПД ОСОБА_3 позивач поніс витрати в розмірі 700 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №751 від 08.07.2018 року, Актом виконаних робіт від 08.07.2018 року та платіжним дорученням №992198 від 08.08.2018 року (а.с. 20, 21, 25).

Відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача в розмірі понесених витрат, що складає 26616,42 грн.

Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми, перейшло право вимоги, яке власник пошкодженого транспортного засобу Hyundai i30 д.н.з. НОМЕР_2 , на підставі ст.ст.1187, 1188 ЦК України, мав до відповідача.

Отже, позивачем надано достатньо доказів для підтвердження того, що відповідачем було завдано збитки від дорожньо-транспортної пригоди, тому після виплати страхового відшкодування право вимоги до відповідача має позивач. Таким чином, заявлені вимоги про стягнення з відповідача 26616,42 грн. на відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Таким чином, судовий збір в розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5323,28 грн. Вирішуючи вказане питання суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із зазначеною вище нормою склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статі 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Як встановлено судом, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання послуг в сфері права №4.1/28-05/2019 від 28.05.2019 року; копію додаткової угоди №2 від 18.07.2019 року до договору про надання послуг в сфері права №4.1/28-05/2019 від 28.05.2019 року та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Хомяк Олега Петровича серії ДП №3571.

Проте, вказані докази не можуть бути розцінені судом як належні та допустимі докази понесених позивачем витрат на правову допомогу, так як позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу не надано суду документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо) на суму 5323,28 грн.

Суд вважає, що наявні в матеріалах справи копії договору про надання послуг в сфері права №4.1/28-05/2019 від 28.05.2019 року та додаткової угоди №2 від 18.07.2019 року до договору про надання послуг в сфері права №4.1/28-05/2019 від 28.05.2019 року не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015р., п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009р., п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006р., п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З огляду на викладене суд вважає, що у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5323,28 грн. слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України

(02154, м.Київ, бульвар Русанівський, буд.8, , МФО 322313, р/р НОМЕР_3 в АТ «Укрексімбанк» м.Київ) на відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, суму в розмірі 26616 (двадцять шість тисяч шістсот шістнадцять) 42 коп., з яких: 25916,42 грн. - витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому; 700,00 грн. - витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України

(02154, м.Київ, бульвар Русанівський, буд.8, , МФО 322313, р/р НОМЕР_3 в АТ «Укрексімбанк» м.Київ) судовий збір у сумі 2270,00 грн.

У задоволенні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.08.2021 року.

Суддя: А.І. Руснак