Справа № 635/2142/20
Провадження № 2/635/726/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2021 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Савченко В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Константинова Ганна Вікторівна,

відповідач- ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Костін Дмитро Михайлович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення порушеного права, припинення дій, що порушують право, відновлення становища, що існувало до його порушення та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати дії ОСОБА_2 у вчиненні перешкоди ОСОБА_1 у користуванні системою водопостачання в житловому будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, відключення його від системи водопостачання, незаконними;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 3000 гривень, судові витрати, а також понесені збитки в розмірі 28067,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 06.10.2017 перерозподілено ідеальні частки в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Виділено ОСОБА_1 в натурі 54/100 частин замість 125/250 частин спірного житлового будинку, а ОСОБА_2 виділено в натурі 46/100 частин замість 125/250 частин житлового будинку з надвірними спорудами. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А1-1» з прибудовами та надвірними спорудами. Залишено у власності ОСОБА_2 житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами та надвірними спорудами. Визначено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками. Вказане рішення зареєстровано в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. При проведенні судової будівельно-технічної експертизи №49/9259/9260 по цивільній справі №635/7197/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: Покотилівська селищна рада Харківського району Харківської області, від 31.05.2017 року експертом при визначенні вартості об`єктів враховувались наявність комунікацій та інженерних споруд виходячи з фактичного порядку користування та передбачались проведення переобладнань. На час поділу домоволодіння складалось з двох ізольованих квартир з наявними системами газо, водо, та електропостачання. Ані рішення суду, ані проведена по справі експертиза не містять визначеного порядку переобладнання даних мереж, оскільки два об`єкта були оснащені окремими лічильниками та наявні договори з відповідними комунальними службами. Відповідачем по справі ОСОБА_2 також не порушувалось дане питання. В 2012 році ОСОБА_1 було подано заяву на переоформлення особистого рахунку та 02.04.2013 року укладено договір №708 про надання послуг водопостачання та водовідведення з КП «ВКГ» Покотилівської селищної ради та складено акт меж поділу. Згідно домовленості з іншим співвласником ОСОБА_2 в 2014 році за спільні кошти було виготовлено технічні умови на установку лічильників холодної води в будинку та сплачено вартість робіт з їх установки. На думку позивача даний водопровід є спільною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 01 квітня 2020 року ОСОБА_2 самостійно, без погодження своїх дій з іншими особами відключив водопостачання ОСОБА_1 користуючись тим, що спільний колодязь, через який здійснюється водопостачання знаходиться на земельній ділянці, що залишилась в його користуванні, а також, що спочатку вода заходить через виділену йому частину будинку, через підвальне приміщення. До теперішнього часу будь-які дії для відновлення водопостачання не здійснені. Позивач є особою похилого віку та інвалідом 2-ї групи, учасником ЧАЄС та вимушений в умовах строго карантину на коронавірусну інфекцію ходити купляти собі воду в магазин, а також позбавлений елементарних санітарних умов. Крім того, внаслідок таких дій відповідача позивач поніс витрати на буріння свердловини та монтажу системи водопостачання в розмірі 27219 грн., що здійснювалось за договором компанією «Аквадока».

ОСОБА_2 подано до суду заяву, в якій останній щодо позову заперечує, вважає, що позивач може зробити обвідний шлях водопостачання. Зазначає, що на ділянці позивача знаходиться свердловина та там стоять два насоси відповідача, які куплені ним до поділу майна та не повернуті. На думку відповідача, позивач повністю усвідомлює необхідність свого незалежного водопроводу.

Представник відповідача - адвокат Костін Д.М. надав суду відзив на позовну заяву, в якому вважав позов необґрунтованим та безпідставним. Зазначив, що позивач не оговорює факт порушення права власності відповідача, доказів правомірності користування майном відповідача суду не надається. Проходження будь-яких комунікацій через жилий будинок відповідача повинно узгоджуватись з споживачем, відповідно до п.4.8. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 N 190. Позивач не зробив жодного кроку щодо узгодження питань користування майном відповідача, що в свою чергу передбачається і нормами Цивільного кодексу. Облаштування свердловини в приватному секторі є правом кожної людини незалежно від інших джерел води. Розглядати факт облаштування свердловини як підставу для нарахування збитків є помилковим та неправомірним. Витрати на облаштування свердловини носять характер витрат, які поліпшують існуюче становище, а не направлені на відновлення порушеного права. Облаштування нової свердловини ніяким чином не поновлює права на користування комунальною системою водопостачання, а тому не може розглядатись як збитки.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вважав його безпідставним, просив відмовити в його задоволенні.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.05.2020 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано в 125/250 частині за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину /р№1-573/, виданого 20.04.2010 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району та договору довічного утримання /р№174/ від 10.02.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Поляковою Л.О., та в 125/250 частині за ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину /р№1-573/, виданого 20.04.2010 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району.

На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 06.10.2017 проведено перерозподіл ідеальних часток в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділено ОСОБА_1 в натурі на 54/100 частин замість 125/250 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , по житловим будівлям в будинку «А1-1» - житлову кімнату № 1-6, коридор № 1-5, житлову кімнату № 1-11, житлову кімнату № 1-10, коридор № 1-8, сходи № 1-7, прибудову «А2-1», по надвірним будівлям - тамбур «а2»; веранду «а3», тамбур «а7», мезонін «Мз», веранду «а5», вбиральню «В», погріб «ап», гараж «З», гараж «Е», огорожу №4, місцеву очисну споруду «К1», місцеву очисну споруду «К2», свердловину «К3» на загальну вартість 272690 гривень.

Виділено ОСОБА_2 в натурі на 46/100 частин замість 125/250 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , по житловим будівлям - житловий будинок «А-1», житлову кімнату № 2-4, веранду «а», прибудову «а4», по надвірним будівлям - тамбур «а1», ганок «а6», погріб «ап1», гараж «Б», оглядову яму "Бп", альтанку «О», огорожу № 1-3, місцеву очисну споруду «К», душ «Д» на загальну вартість 236894 гривень.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А1-1» з прибудовами та надвірними спорудами, що складається з житлової кімнати № 1-6, коридору № 1-5, житлової кімнати № 1-11, житлової кімнати № 1-10, коридору № 1-8, сходів № 1-7, прибудови «А2-1», тамбуру «а2»; веранди «а3», тамбуру «а7», мезоніну «Мз», веранди «а5», вбиральні «В», погрібу «ап», гаражу «З», гаражу «Е», огорожі №4, місцевої очисної споруди «К1», місцевої очисної споруди «К2», свердловини «К3», розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Залишено у власності ОСОБА_2 житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами та надвірними спорудами, що складається з житлової кімнати № 2-4, веранди «а», прибудови «а4», тамбуру «а1», ганку «а6», погрібу «ап1», гаражу «Б», оглядової ями "Бп", альтанки «О», огорожі № 1-3, місцевої очисної споруди «К», душу «Д», розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- виділено ОСОБА_1 в користування земельну ділянку площею 838 кв.м., залишив в загальному користуванні земельну ділянку площею 36 кв.м., площа земельної ділянки в особистому користуванні ОСОБА_1 складає 820 кв.м. (земельна ділянка показана на плані в додатку № 3 до висновку експертизи рожевим кольором);

- виділено ОСОБА_2 в користування земельну ділянку площею 838 кв.м., залишив в загальному користуванні земельну ділянку площею 36 кв.м. площа земельної ділянки в особистому користуванні ОСОБА_2 складає 820 кв.м. (земельна ділянка показана на плані в додатку № 3 до висновку експертизи блакитним кольором).

Рішення суду від 05.10.2017 зареєстровано 02.03.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.04.2020 №206159906, від 16.03.2020 №204340333.

На підставі рішення сесії Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області від 23.12.2019 №312, присвоєно житловому будинку, який перебуває у власності ОСОБА_2 , нову адресу: АДРЕСА_1 .

24.05.2012 році ОСОБА_1 подано до КП «ВКГ» Покотилівської селищної ради заяву на переоформлення особового рахунку та 02.04.2013 року укладено договір №708 про надання послуг водопостачання та водовідведення з КП «ВКГ» Покотилівської селищної ради, складено акт меж поділу.

13 травня 2014 ОСОБА_2 уклав з КП «ВКХ» Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області договір про надання послуг водопостачання та водовідведення №1083. Додатком до договору №1083 є акт меж поділу між будинком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до складеного депутатом Покотилівської селищної ради акту від 05.04.2020, ОСОБА_2 відключив водопостачання ОСОБА_1 .

Позивачем надано квитанції про купівлю палива від 16.05.2020 на суму 353,73 грн, від 19.04.2020 на суму 294,95 грн., від 18.05.2020 на суму 200 грн., квитанції про купівлю будівельних матеріалів, сантехнічного обладнання на загальну суму 9604,10 грн.

Згідно з паспортом експлуатаційного свердловини води за замовленням ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , компанією «Аквадока», проведено облаштування свердловини. Загальна вартість робіт зазначена 25985 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 06.10.2017 між сторонами проведено виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, та визначено порядок користування земельної ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі осіб.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є жилий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Згідно ч.4, ч.5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

При проведенні судової будівельно-технічної експертизи №49/9259/9260 по цивільній справі №635/7197/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: Покотилівська селищна рада Харківського району Харківської області від 31.05.2017 року експертом при визначенні вартості об`єктів враховувались наявність комунікацій та інженерних споруд, виходячи з фактичного порядку користування та передбачались проведення переобладнань.

Відповідно до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання в населених пунктах України затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року виробник послуг централізованого водопостачання та водовідведення - суб`єкт господарювання, що виробляє або створює послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - виробник). Виробник обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем. Межею вуличної мережі водовідведення, яку обслуговує виробник, є контрольний колодязь на ній включно, а межею дворової мережі водовідведення - перший від будинку колодязь включно. У випадку відсутності контрольного колодязя на випуску водовідведення межею будинкової мережі є її приєднання до вуличної мережі.

Згідно з п. 2.1 Правил договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

ОСОБА_1 є споживачем послуг водопостачання та водовідведення, які надаються КП «ВКГ» Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області за договором від 02.04.2013, а ОСОБА_2 за договором від 13.05.2014. Тобто договори на водопостачання та водовідведення укладались до розподілу житлового будинку між сторонами.

Крім того, при укладанні договорів на водопостачання та водовідведення, КП «ВКХ» обумовлено розмежування експлуатаційної відповідальності за технічний стан та обслуговування водопровідних мереж між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Після реєстрації відповідних часток за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , домоволодінню останнього, рішенням сесії Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області від 23.12.2019 №312, присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 4.8 виробник узгоджує приєднання водопровідних вводів субспоживачів до водопровідних мереж споживачів за умови наявності згоди споживачів.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України, викладеного у постанові від 17.02.2016 р. у справі №6-1500цс15, відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Наведене свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Згідно з п.п.4.2.2.,4.2.4 договору про надання послуг водопостачання та водовідведенні від 13.05.2014 №1083, укладеного між ОСОБА_2 та КП «ВКХ» Покотилівської селищної ради, споживач зобов`язаний письмово повідомляти виконавця про зміни, зокрема, щодо змін у стані підсобного господарства або санітарно-технічного та інженерного обладнання протягом місяця.

Судом взято до уваги, що сторони після розподілу спірного житлового будинку, реєстрації відповідних часток та присвоєння нової адреси, не переукладали договори на водопостачання та водовідведення, що призвело до відсутності врегулювання між сторонами в подальшому порядку субспоживання водопроводом позивачем.

Водночас договори про надання послуг водопостачання та водовідведення, що попередньо укладені сторонами, продовжують діяти, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягнуто домовленості між водопостачальником щодо розмежування експлуатаційної відповідальності за технічний стан та обслуговування водної мережі.

Жодна зі сторін не зверталась до КП «ВКХ» щодо зміни або припинення договору на водопостачання, або внесення до нього змін у зв`язку з перерозподілом спірного житлового будинку, відповідачем не оскаржено дії позивача або постачальника до суду, тому відповідач без жодного узгодження порушив право позивача на реалізацію договору водопостачання та водовідведення від 02.04.2013, укладений між останнім та КП «ВКГ» Покотилівської селищної ради.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Таким чином, самовільно відключаючи водопостачання позивача, відповідач діяв усупереч вищевказаним вимогам цивільного закону, допустив зловживання своїм правом та порушив моральні засади суспільства, що відповідно до приписів статей 13, 16 ЦК України є підставою для визнання вказаних дій незаконними.

Крім того, на думку суду, самовільне відключення позивача відповідачем призвело до моральних страждань останнього, оскільки він є інвалідом 2 групи та в період складної епідемічної ситуації в України був позбавлений можливості на водопостачання внаслідок дій відповідача.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Суд, з урахуванням характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань, їх тривалістю, стану здоров`я потерпілого, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути у відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

Водночас, суд вважає позовні вимоги про відшкодування збитків на буріння свердловини, монтажу систем водопостачання та підвезення води такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підставою для відшкодування збитків є протиправність дій, наявність збитків та безпосередній причинний зв`язок між протиправними діями та наслідками.

Суд зазначає, що після виділення частки позивача у спільному будинку та припинення права спільної сумісної власності сторін на будинок позивач був зобов`язаний звернутися до водопостачальної організації для облаштування системи свого водопостачання з урахуванням змін у праві власності на будинок, однак свого обов`язку не виконав.

Крім того, з метою відновлення свого порушеного права на водопостачання позивач мав можливість звернутися до постачальника води та узгодження можливості водопостачання власного будинку в обхід мережі відповідача.

Таким чином, суд уважає, що відсутній безпосередній причинний зв`язок між діями відповідача з відключення позивача від системи водопостачання і затратами, які поніс останній у зв`язку з облаштуванням альтернативної системи водопостачання.

Квитанції на купівлю палива не підтверджують збитків позивача на доставку води, оскільки позивачем не надано доказів, які б підтвердили витрату даного палива у відповідному обсязі на доставку води.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 09.04.2020, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Константиновою Г.В., клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати клієнту юридичні послуги, зокрема, представляти в суді, надавати консультації.

Додатком до договору від 09.04.2020 сторони обумовили розрахунок витрат на правову допомогу, за яким адвокатом витрачено 4 години на складання позову - 4000 грн, а також 1 годину на консультації позивача - 1000 грн.

ОСОБА_1 сплачено адвокату Константиновій Г.В. грошові кошти в розмірі 5000 грн. за договором від 09.04.2020, що підтверджується квитанцією №09/04-20 від 09.04.2020.

На думку суду, зазначені витрати на правову допомогу є співмірними з обсягом правової допомоги, наданої позивачу, а тому підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Вказаний висновок відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у справі № 640/18402/19 від 28 грудня 2020 р.

Враховуючи, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2021 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, а саме задоволено дві з трьох позовних вимог, необхідним є розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог шляхом стягнення з відповідача 3333,33 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення порушеного права, припинення дій, що порушують право, відновлення становища, що існувало до його порушення, та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 у вчиненні перешкоди ОСОБА_1 у користуванні системою водопостачання в житловому будинку з надвірнми будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, відключення його від системи водопостачання, незаконними.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) гривень, а також судові витрати в розмірі 3333 (три тисячі триста тридцять три гривні) 33 коп.

У задоволенні позовних вимог в частині відшкодування збитків - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 12.02.2021 р.

Суддя Д.М. Савченко