Справа № 212/8057/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2021 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Кушнарьової К.О., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна, -
08 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро ) про зняття арешту з майна.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10 квітня 2001 року вона ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . На початку серпня 2021 року їй стало відомо, що на квартиру державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 19 квітня 2001 було накладено арешт, відносно боржника ОСОБА_5 ,тобто колишнього співвласника квартири.
18 серпня 2021 року вона звернулася з заявою до Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна боржника - ОСОБА_5 . Однак, 19.08.2021 року Покровським відділом державної виконавчої служби у м. Кривого Рогу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) їй була надана відповідь, що відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень з виконання становить три роки, тому станом на сьогоднішній день виконавче провадження знищено, що унеможливлює вчинення будь-яких виконавчих дій, включаючи заняття арешту з майна боржника. Отже, право власності позивача є порушеним та підлягає захисту.
Просить суд, зобов`язати Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з нерухомого майна, а саме: кв. АДРЕСА_1 , накладений постановою відділу державної виконавчої служби Жовтневого району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2001 року.
Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату розгляду справи, відзиву на позов до суду не подавав, та ухвалою суду від 02 грудня 2021 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що позивач, на підставі договору купівлі-продажу від 10 квітня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори, за реєстровим номером 1748, ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, ОСОБА_1 зареєструвала шлюб 05 жовтня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції міста у Дніпропетровській області, актовий запис № 761. Після укладання шлюбу змінено прізвище на « ОСОБА_1 ».
Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна №270364121 від 13.08.2021, зареєстрованої Першою криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, здійснено арешт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_5 , на підставі обтяження: постанова б/н від 19.04.2001 року, відділ державної виконавчої служби Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
18 серпня 2021 року позивач звернулась з заявою до начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна квартири за АДРЕСА_1 .
19 серпня 2021 року Покровським відділом державної виконавчої служби у м. Кривого Рогу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_1 , надана відповідь за №18-13-3/3240, де зазначено, що відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень з виконання становить три роки, тому станом на сьогоднішній день виконавче провадження знищено, що унеможливлює вчинення будь-яких виконавчих дій, включаючи заняття арешту з майна боржника.
Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У відповідності до п. 5.15.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно зі ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
Таким чином, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
Судові витрати суд залишає за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 263, 265, 281, 282 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою відділу державної виконавчої служби Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2001 року, реєстраційний номер обтяження: 3710432, на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 06 грудня 2021 року.
Суддя: Н. М. Ваврушак