єдиний унікальний номер справи 546/1183/21
номер провадження 4-с/546/2/21
У Х В А Л А

06 грудня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Романенко О.О., розглянувши матеріали скарги Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

в с т а н о в и в :

02.12.2021 представник Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до суду із скаргою на бездіяльність начальника Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). Ну думку скаржника, бездіяльність полягає у невідкритті виконавчого провадження.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що на виконанні у Решетилівському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебуває виконавчий лист по справі №2-57 2004 виданий Решетилівським районним судом Полтавської області 17.02.2004 року.

22.01.2019 року, вказаний вище виконавчий лист направлявся Фондом на адресу Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

12 лютого 2020 року стягувачем, в особі голови Фонду Янко С. А., було направлено лист про надання інформації про хід виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення Решетилівського районного суду Полтавської області у справі №2-57 2004 від 17.02.2004 року.

На сьогоднішній день Фонд не отримав жодних постанов про відкриття чи відмову у відкритті виконавчого провадження по вказаним виконавчим листам.

Окрім цього, до скарги додано клопотання про поновлення процесуального строку на звернення до суду із відповідною скаргою.

Клопотання вмотивоване тим, що станом на дату звернення до суду із даною скаргою від державних виконавців Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) не надійшло жодних повідомлень з приводу примусового виконання рішення Решетилівського районного суду Полтавської області у справі № 2-57 2004 від 17.02.2004, а всі листи і заяви Фонду залишені без відповіді.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подачі скарги може бути поновлений судом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається із матеріалів скарги, 22.01.2019 стягувач звернувся до Решетилівського РВ ДВС із заявами про прийняття виконавчих листів по справі №2-57 2004, виданих Решетилівським районним судом 17.02.2004 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі у розмірі 16044, 54 грн.

12.02.2020 стягувач звернувся до начальника Решетилівського РВ ДВС із листом, у якому просив надати відповідь про хід виконавчого провадження та вказати індентифікатор доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Даний лист отриманий адресатом 18.02.2021, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Крім того, у рішенні Європеяського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Відповідно до постанови пленуму ВССУ №6 від 07.02.2014 року встановлено, що строки можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Зі скарги вбачається, що з моменту звернення виконавчих листів до виконання (22.01.2019) до моменту звернення до суду із даною скаргою (02.12.2021) пройшло майже два роки, стягувачу було відомо про бездіяльність посадових осіб весь цей проміжок часу, однак належних дій у встановлений законом строки щодо оскарження бездіяльності посадових осіб не вчинялося. Окрім того, заявником дослучено копію рекомендованого повідомлення про отримання 18.02.2020 Решетилівським РВ ДВС його листа від 12.02.2020. При цьому протягом десяти днів після спливу строку на надання відповіді заявник не вчинив жодних дій, направлених на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Суд зазначає, що у клопотанні про поновлення строку для подання скарги заявником не зазначається жодних підстав, які б вказували на поважність пропуску строку звернення до суду та які б свідчили про існування істотних перешкод або обгрунтованої неможливості виконання уповноваженими особами Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі своїх обов`язків щодо дотримання строків звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, тобто такі причини були об`єктивно непереборними.

Належних і допустимих доказів наявності підстав для визнання причин пропуску строку поважними суду не надано.

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі N 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких строків дотримуватись та пропуск яких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Таким чином, у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку на звернення до суду із відповідною скаргою слід вимовити, оскільки заявником не доведено наявність поважних причин пропуску строку, встановленого нормами ст. 449 ЦПК України.

Відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що заявник не подав до суду належні і допустимі докази щодо наявності поважних причин несвоєчасного звернення до суду з даною скаргою, скаргу необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 126, 449 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі про поновлення пропущеного строку звернення до суду зі скаргою - відмовити .

Скаргу обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на дії/бездіяльність начальника Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 06 грудня 2021 року.

Суддя О.О. Романенко