Провадження № 2/712/1925/21
Справа № 712/5239/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі - ГАПОНЕНКО О.С.

з участю адвоката - КУЧЕР Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 15 серпня 2009 року по 12 лютого 2019 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Старша донька має тяжке захворювання - епілепсію, що потребує постійного лікування та підтримки задовільного стану дитини. Молодший син має вади зору, у зв`язку з чим він потребує постійних оглядів лікарів, використовувати в повсякденному житті коригуючий прилад (окуляри), якому необхідно здійснювати корекцію в залежності від зміни стану зору.

В 2015 році, у зв`язку з хворобою доньки сторони разом з дітьми з метою їх лікування виїхали за кордон - у Францію. В період проживання у Франції між сторонами припинилися шлюбні відносини, припинили проживати разом з квітня 2018 року.

15 жовтня 2018 року відповідач здійснив наїзд автомобілем на хвору доньку, в результаті чого вона отримала травму плеча та ніг. За вказані дії відносно відповідача порушено кримінальну справу та вирішується питання про притягнення його до кримінальної відповідальності на території Французької Республіки. Після вказаних подій відповідач повернувся в Україну.

Лікування дітей потребує значних фінансових затрат, які позивач несе самостійно, оскільки відповідач добровільно відмовляється надавати будь-яку матеріальну допомогу дітям.

У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати понесені на лікування сина у розмірі 182,60 Євро, що відповідно офіційного курсу НБУ становить 6 115,27 грн.; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Ухвалою від 10 червня 2021 року провадження у справі та призначено справу д розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

06 липня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Адвокат позивача Кучер Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у відзиві на позовну заяву зазначив про часткове визнання позовних вимог та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частини та додаткових витрат, понесених позивачем на його лікування. Щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки заперечував, оскільки позивачем не надано до суду належних доказів щодо непрацездатності доньки та неможливості особисто звернутися до суду з такими вимогами.

Суд, заслухавши думку адвоката, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що з 15 серпня 2009 року по 12 лютого 2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У позові позивач зазначає, що старша донька має тяжке захворювання - епілепсію, що потребує постійного лікування та підтримки задовільного стану дитини. Молодший син має вади зору, у зв`язку з чим він потребує постійних оглядів лікарів, використовувати в повсякденному житті коригуючий прилад (окуляри), якому необхідно здійснювати корекцію в залежності від зміни стану зору.

В 2015 році, у зв`язку з хворобою доньки сторони разом з дітьми з метою їх лікування виїхали за кордон - у Францію. В період проживання у Франції між сторонами припинилися шлюбні відносини, припинили проживати разом з квітня 2018 року. На даний час відповідач проживає в Україні.

Вказує, що лікування дітей потребує значних фінансових затрат, які позивач несе самостійно, оскільки відповідач добровільно відмовляється надавати будь-яку матеріальну допомогу дітям.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" у 2021 році встановлені наступні розміри прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами: з 1 січня - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури: з 1 січня - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини. Виконання передбачених статтею 150 СК обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

Суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки стягнення аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

При визначенні способу стягнення аліментів, суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у частці від заробітку за вибором позивача, з яким проживає неповнолітня дитина, в силу вимог ч.3 ст.181 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має обов`язок брати участь в утриманні свого неповнолітнього сина, а також те, що батьки мають рівні обов`язки щодо їх утримання.

Таким чином, зважаючи на норми чинного законодавства, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя неповнолітньої дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 12 травня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку статті 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат понесених лікування неповнолітнього сина, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину,вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України, участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Отже, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що загальна сума понесених позивачем додаткових витрат на лікування сина становить 365,20 Євро, з яких: 298,20 Євро виготовлення та придбання окулярів; оплата консультацій лікаря-окуліста - 50 Євро, та 17 Євро - оплата консультацій лікаря-педіатра. Відповідно половину понесених витрат становить 182,60 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ становить 6 115 грн. 27 коп. Даний факт відповідачем в не оспорюється та визнається, про що зазначено ним у відзиві на позовну заяву.

Таким чином, понесені позивачем витрати на лікування дитини, є цілком виправданими, а тому є витратами, у яких батьки зобов`язані брати участь.

Отже, з огляду на встановлені обставини, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача половини понесених позивачем витрат на лікування дитини, доведених належними та допустимими доказами, які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 суд приходить до наступного.

У позові позивач вказує на те, що повнолітня донька хворіє, потребує постійного лікування. Відповідно до рецептів на препарати, які необхідні для щоденного прийому доньки на лікування позивач витрачає близько 200 Євро на тиждень. У зв`язку з наявним захворюванням виникає необхідність у додаткових обстеженнях, оглядах лікарів та консультаціях. Відповідач не надає доньці будь-якої матеріальної допомоги, тому вважає, що з нього мають бути стягнуті аліменти на її утримання.

За змістом ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту ст.198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина).

Так, позивачем до позову додано копію медичного висновку, з якого вбачається, що повнолітня ОСОБА_3 має хворобу - епілепсія, у зв`язку з чим потребує встановлення ефективного проти епілептичного лікування. Крім того, надано копії документів, як зазначає позивач, щодо придбання ліків для доньки. При цьому, дані документи викладені на французькій мові, без належного перекладу на українську мову, що позбавляє суд можливості перевірити наданий доказ. При цьому, матеріали справи не містять документів щодо визнання доньки непрацездатною та потребування матеріальної допомоги, що є основними правовими підставами для стягнення аліментів на підставі ст. 198 СК України.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що за загальним правилом (стаття 34 ЦК України) із досягненням вісімнадцяти років (повноліття) фізична особа отримує повну цивільну дієздатність. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання (стаття 30 ЦК України).

За умовами статті 47 ЦПК України фізичні особи, які досягли повноліття здатні особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки. Відповідно до правил статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Повноваження представника/законного представника мають бути підтверджені відповідними документами та у порядку, визначеному статтями 59, 62 ЦПК України.

Оскільки позивач суду жодних відомостей на підтвердження своїх повноважень на представлення інтересів своє повнолітньої дочки ані за законом, ані за дорученням не надала, суд дійшов висновку про відсутність у позивача правових підстав для звернення до суду з позовними вимогами щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки.

Отже, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за дві позовні вимоги задоволені судом (по 908 грн. за кожну) в сумі 1 816 грн.

Керуючись ст.ст.12,13, 200, 206, 259,263-265,268,430 ЦПК України, ст.ст. 105 ч. 3, 110, 112, 180-183 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , аліменти, на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 травня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, понесені на лікування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 182,60 Євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 6115,27 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 1 816 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 06 грудня 2021 року.