10.12.2021 227/4901/21
У Х В А Л А

10 грудня 2021 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

08 грудня 2021 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якій позивач просила:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2006 року народження, та ОСОБА_4 , 2009 року народження, та ОСОБА_5 , 2015 року народження, аліментів у твердій сумі 7857 грн, згідно встановленого прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років для гідного виховання дітей та у зв`язку з важким матеріальним становищем родини, але не менше ніж 50% гарантованого мінімального розміру аліментів на дітей відповідного віку), щомісячно до досягнення ними повноліття;

- винести рішення про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь його неповнолітніх дітей згідно Закону України № 1404 (ч. 3 ст. 70) аналогічне прописане у ст. 128 КЗпП України відрахування з усіх видів доходів у розмірі 70 % (доходу боржника, до настання повноліття його дитини ОСОБА_5 , 2015 року народження, або до моменту погашення заборгованості по аліментам за виконавчими провадженнями на його дітей: ОСОБА_3 , 2006 року народження, ОСОБА_4 , 2009 року народження, та ОСОБА_5 , 2015 року народження.

Перевіривши позовну заяву на предмет дотримання вимог ст. ст. 175-177 ЦПК України, судом встановлено, що подана заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Пунктами 4, 5 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, крім іншого, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Проте, в позовній заяві позивачем ОСОБА_1 не обґрунтовано зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них, та інших підстав, що могли потягнути погіршення матеріального стану родини, та не наведено доказів, що підтверджують вказані обставини.

А також, в порушення ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивачем не долучено до позову доказів, що підтверджують такі обставини.

З позовної заяви вбачається, що аліменти на дітей стягуються за двома різними рішеннями суду, а саме: за одним рішенням у розмірі 1200 грн на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2006 року народження, та ОСОБА_4 , 2009 року народження, та за іншим рішенням 25 % на утримання ОСОБА_5 , 2015 року народження, з усіх видів заробітку.

У свою чергу, в позові не вказано за якими саме рішеннями суду стягуються аліменти на утримання дітей.

Визначаючи зміст позовних вимог, тобто спосіб (способи) захисту, ОСОБА_1 помилково просить саме стягнути аліменти на користь трьох її малолітніх дітей (проте, аліменти вже було стягнуто за рішеннями суду, про що свідчать долучені до позову виконавчі листи від 05 червня 2020 року та від 04 квітня 2012 року), а не збільшити розмір аліментів за рішеннями суду (за кожним рішенням окремо), за якими аліменти стягуються на її користь на утримання малолітніх дітей.

Щодо другої позовної вимоги про стягнення на користь її дітей та відрахування аліментів у розмірі 70 % відсотків від доходу позивача, з посиланням на ч. 3 ст. 70 Закону України № 1404 та на ст. 128 КЗпП України, то суд роз`яснює, що частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадку відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Вирішення такого питання не підлягає розгляду судом, а вирішується відділом державної виконавчої служби, в якому на виконанні перебувають на примусовому виконанні виконавчі листи.

За змістом статті 128 КЗпП України, при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Тобто, статтею 128 КЗпП керуються роботодавці під час нарахування та виплати заробітної плати, і таке питання не належить до компетенції суду.

Таким чином, позивачу необхідно обґрунтувати свої позовні вимоги з посиланням на докази такого обґрунтування, а також уточнити позовні вимоги у прохальній частині по кожному ухваленому судом рішенню про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Разом з цим, суд роз`яснює, що, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання нею ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не виправлення недоліків у вказаний термін заява вважатиметься не поданою та буде їй повернута.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Любчик

10.12.2021