Справа № 158/621/20 Головуючий у 1 інстанції: Корецька В. В.
Провадження № 22-ц/802/841/21 Категорія: 60 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Карпук А.К., Киці С.І.,

з участю секретаря судового засідання Галицької І.П.,

позивача ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 ,

особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 квітня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 квітня 2020 року позов задоволено.

Ухвалено визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на це рішення, покликаючись на те, що після смерті його дідуся ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті спадкодавця прийняв його батько ОСОБА_6 , який в свою чергу є братом позивача, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Після смерті ОСОБА_5 , його батько переїхав проживати в спірний будинок, доглядав за господарством, обробляв город, здійснював платежі за комунальні послуги, здійснював поточний ремонт. В спірному будинку ОСОБА_6 проживав до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Висновок суду першої інстанції про визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за законом, як спадкоємиці першої черги, не містить покликання на обставини, за яких позивач прийняла, оскільки на думку апелянта спадщину прийняв його батько ОСОБА_6 шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду - до скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову у позові.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємиця першої черги має право на спадщину. Оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, а тому є правові підстави визнати за нею право власності на спадкове майно в судовому порядку, що належало спадкодавцю.

Проте такі висновки зроблені судом без додержання норм процесуального та матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.06.2000 року, виданого Цуманською селищною радою Ківерцівського району Волинської області 02.06.2000 року /а.с.6/.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області № 101 від 04.02.2020 року, будинкової книги для прописки громадян в будинку АДРЕСА_1 та рішення Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області № 4/35 від 18.02.2016 року, будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7-10/.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

До спадкових відносин, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом застосовуються норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини. У даному випадку застосуванню підлягають норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом ( ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР)

Статтями 525 ЦК України УРСР передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статей 548, 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів..

Відповідно до вимог статей 263, 264, 265 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. В мотивувальній частині рішення має бути зазначено, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Апеляційним судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулась із даним позовом до суду, зазначивши відповідачем Цуманську селищну раду Ківерцівського району, у той час, як після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем першої черги на рівні з позивачем був син померлого ОСОБА_6 , про що достовірно було відомо ОСОБА_1 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 його спадкоємцем є син ОСОБА_3 , який у передбаченому законом порядку та строки прийняв спадщину після смерті батька та отримав свідоцтво на будинок, який є предметом позову в даній цивільній справі.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, пояснення учасників справи та подані ними докази судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги були позивач по справі та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Фактично вказані обставини позивачем не заперечувалися та не спростовувались .

Під час апеляційного розгляду даної справи позивач визнала той факт, що після смерті ОСОБА_5 у будинку, що належав батькові почав проживати її брат ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому позивач не могла ствердно вказати місяця та дату року коли ОСОБА_6 почав проживати у спірному будинковолодінні. Проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 (незважаючи на відсутність реєстрації місця проживання за вказаною адресою) підтверджується договором на користування електроенергією для побутових потреб за адресою АДРЕСА_1 , який був укладений 31 грудня 2003 року на ім`я ОСОБА_6 , квитанціями про сплату ОСОБА_6 земельного податку ( а.с. 72-75), місцем смерті ОСОБА_6 зазначено також с. Кадище, Ківерцівського району ( а.с.69).

В суді апеляційної інстанції позивач вказувала, що вона нарівні з братом ОСОБА_6 вважала себе спадкоємницею майна, що залишилось після смерті батька та не ініціювала питання оформлення спадкових прав поки був живий брат. Не заперечувала, що після смерті ОСОБА_6 його син ОСОБА_3 навідувався у спірний будинок. Позивач вказувала, що не повідомляла ОСОБА_3 про те, що має намір оформити свої права на будинок по АДРЕСА_1 та - про звернення до суду вказаним позовом, оскільки вважала, що будинок має належати їй, оскільки брат помер. ОСОБА_1 ствердила, що суду першої інстанції не повідомляла про ОСОБА_3 , оскільки вважала, що він не має будь яких прав на спірний будинок, що належав її батькові .

З наведеного належить дійти висновку, що спір щодо спадкування майна після смерті ОСОБА_5 існує між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як спадкоємця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у той час як позивач до цієї особи з позовом не зверталась, безпідставно зазначивши відповідачем Цуманську селищну раду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, не навів жодного обґрунтування, яким чином Цуманська селищна рада порушує, не визнає або оспорює права, свободи чи інтереси позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Не довела цієї обставини позивач і в суді апеляційної інстанції, як і не спростувала доводів апеляційної скарги про наявність інших спадкоємців спірного спадкового майна.

У випадку пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 51 ЦПК ).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що позов пред`явлено до неналежного відповідача - Цуманської селищної ради, тому у задоволенні позову належить відмовити.

У зв`язку з неналежним суб`єктним складом даного спору, суд позбавлений можливості надавати правову оцінку доводам позивача ОСОБА_1 , щодо наявності або ж відсутності підстав для визнання за нею права власності на майно після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись статтями 367-368, 376, 381,382, 383, 384, 389-390 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 квітня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: