ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1979/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/661/21 Категорія: 314000000 Ушакова К. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2021 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених сум субсидій, -

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради звернулося до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову вказувало, що на підставі заяв відповідача та наданих ним довідок про склад сім`ї, останньому нараховувалась субсидія на оплату житлово-комунальних послуг з січня 2016 року по вересень 2020 року. Розрахунок субсидії на домогосподарство на кожен період проводився з урахуванням однієї зареєстрованої особи відповідача. У процесі наповнення Реєстру територіальної громади та актуалізації в ньому інформації про реєстрацію в домогосподарствах м. Золотоноша, було виявлено, що в домогосподарстві за адресою реєстрації відповідача, а саме: АДРЕСА_1 , окрім відповідача, зареєстровано ще дев`ять осіб: племінниця та її діти.

Звертаючись до позивача із заявою від 16.09.2020 за призначенням субсидії, відповідач надав довідку про склад сім`ї з зазначенням усіх зареєстрованих у домоволодінні. Також відповідачем було надано копію талона-повідомлення про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне провадження та іншу подію, в якому відповідач повідомив, що його племінниця взяла у нього будинкову книгу у 2014 році та не повернула. Вказане, на думку позивача, свідчить про те, що відповідачу було відомо, що в домоволодінні були зареєстровані інші особи, адже деякі з них зареєстровані ще до 2014 року. З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що відповідачем свідомо було подано недостовірну інформацію для отримання субсидії.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 надмірно виплачені кошти субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 44 262,01 грн.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що з довідок про склад сім`ї, виданих виконавчим комітетом Золотоніської міської ради від 12.01.2016 № 80, від 06.02.2017 № 830, від 18.09.2017 № 7723, від 21.05.2018 № 3334, від 18.10.2018 № 10175, виданих на ім`я ОСОБА_1 , довідки з місця проживання та про склад сім`ї від 19.08.2020 № 6027, виданої на ім`я ОСОБА_2 , акта опитування сусідів від 19.08.2020 № 6026, довідки № 158, виданої Головою квартального комітету № 26, судом встановлено, що відповідач з моменту первинного звернення з заявою до позивача для отримання субсидії, проживав та проживає один за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, з талону-повідомлення єдиного обліку № 1867 від 02.12.2019 вбачається, що з 2014 року будинкова книга для прописки громадян, що проживають у будинку АДРЕСА_1 , у відповідача була відсутня.

Тобто, на час прийняття позивачем рішення про призначення субсидії, відповідач, у розумінні ст. 1215 ЦК України, не вчиняв недобросовісних дій та надав відому йому інформацію, необхідну для призначення субсидії, зокрема, щодо зареєстрованих осіб.

Окремо судом першої інстанції звернуто увагу, що у наданому позивачем розрахунку надмірно виплаченої субсидії, зазначена загальна сума субсидії, виплачена відповідачу в період з січня 2016 по вересень 2020, яка складає 44 262,01 грн. Разом з тим, за фактичним підрахунком вказаних за кожен період сум, судом встановлено, що загальний розмір виплаченої ОСОБА_1 субсидії складає 23 255,58 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради звернулося з апеляційною скаргою в якій вказує, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому просило його скасувати та ухвалити нове, яким вимоги Управління задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідачем свідомо надано недостовірну інформацію з приводу зареєстрованих осіб за адресою АДРЕСА_1 , а тому він повинен повернути надмірно отримані кошти у розмірі 44 262,01 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги доходить наступних висновків.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12.01.2016 ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради з заявою про призначення житлової субсидії.

Для оформлення субсидії із заявою ОСОБА_1 подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, де у Розділі І п. 3 «Особи, які зареєстровані у житловому приміщенні/будинку» зазначено: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідок про склад сім`ї, виданих виконавчим комітетом Золотоніської міської ради від 12.01.2016 № 80, від 06.02.2017 № 830, від 18.09.2017 № 7723, від 21.05.2018 № 3334, від 18.10.2018 № 10175 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 , 1960 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 .

З талону-повідомлення єдиного обліку № 1867 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.12.2019 вбачається, що у 2014 році племінниця ОСОБА_1 ОСОБА_3 взяла домову книгу заявника та не повернула.

Згідно з довідкою з місця проживання та про склад сім`ї від 19.08.2020 № 6027, виданої Комітетом самоорганізації населення мікрорайону «Центральний», ОСОБА_3 , 1976 р.н. фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею за вказаною адресою фактично проживають її діти: ОСОБА_4 , 1996 р.н., ОСОБА_5 , 1997 р.н., ОСОБА_6 , 2007 р.н., ОСОБА_7 , 2010 р.н., ОСОБА_8 , 2014 р.н., ОСОБА_9 , 2016 р.н.

Актом опитування сусідів від 19.08.2020 № 6026, ОСОБА_10 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_12 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 підтвердили, що ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_4 , 1996 р.н., ОСОБА_5 , 1997 р.н., ОСОБА_6 , 2007 р.н., ОСОБА_13 , 2008 р.н., ОСОБА_7 , 2010 р.н., ОСОБА_9 , 2016 р.н. проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 26.08.2020 № 2861 та акта обстеження матеріально-побутових умов сімей від 16.09.2020 до складу сім`ї, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 входять ОСОБА_1 , 1960 р.н., ОСОБА_3 , 1976 р.н., ОСОБА_4 , 1996 р.н., ОСОБА_5 , 1997 р.н., ОСОБА_6 , 2007 р.н., ОСОБА_7 , 2010 р.н., ОСОБА_8 , 2014 р.н., ОСОБА_9 , 2016 р.н.

16.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради з заявою про призначення житлової субсидії.

Для оформлення субсидії із заявою ОСОБА_1 подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, де у Розділі І п. 3 «Дані про осіб, які входять до складу домогосподарства» зазначено: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

З будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. АДРЕСА_1 вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Згідно з довідкою № 158, виданою Головою квартального комітету № 26 на ім`я ОСОБА_1 , останній зареєстрований та фактично проживає один за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстровані громадяни: ОСОБА_14 , 1984 р.н., ОСОБА_2 , 1976 р.н., ОСОБА_4 , 1996 р.н., ОСОБА_5 , 1997 р.н., ОСОБА_6 , 2007 р.н., ОСОБА_13 , 2008 р.н., ОСОБА_7 , 2010 р.н., ОСОБА_8 , 2014 р.н., ОСОБА_9 , 2016 р.н. Але фактично дані громадяни не проживають за вказаною вище адресою.

Згідно з розрахунком надмірно виплаченої субсидії (№ особової справи 10499) ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що заявник при оформленні житлової субсидії у січні 2016 року не повідомляв про те, що у домоволодінні зареєстровано ще 8 осіб, йому було надмірно виплачено кошти за період з 01.01.2016 по 30.09.2020.

Повідомленням про припинення надання житлової субсидії від 17.11.2020 ОСОБА_1 було проінформовано про припинення виплати субсидії з 01.09.2020, та зобов`язано повернути переплачену суму субсидії в однократному розмірі 44 262,01 грн. до 20.12.2020.

Доказів сплати відповідачем зазначеної вище суми на рахунок позивача, матеріали справи не містять.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг визначається Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скріпленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 848 від 21.10.1995 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі Постанова № 848) (тут і надалі у редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з абз. 1 п. 7 Постанови № 848 субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу.

Абзацом третім пункту Постанови № 848 визначено, що у разі коли кількість фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб є меншою, ніж кількість зареєстрованих у такому приміщенні (будинку) осіб, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які фактично у ньому проживають, на підставі рішення районної, районної у м. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або утвореної ними комісії. Під час прийняття рішень у таких випадках враховується наявність документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих (довідки, що підтверджують місце перебування особи на території іншої адміністративно-територіальної одиниці у зв`язку з роботою, лікуванням, навчанням, довготривалим відрядженням, відбуванням покарання, довідки про оплату житлово-комунальних послуг в іншому житловому приміщенні (будинку), акти обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства селищної, сільської або міської ради, акти житлово-експлуатаційних організацій про фактично проживаючих осіб, договори оренди житла в іншому місці). У разі відсутності документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих, рішення приймається на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про набуття права власності на житло (житлове приміщення) іншою особою, яка не була в ньому зареєстрована, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надмірно перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку (абзаци восьмий дев`ятий пункту 20 Положення).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 727/5743/15-ц звернуто увагу на те, що сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України.

Не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, пенсії, допомоги, інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (пункт 1 частини першої статті 1215 ЦК України).

Отже, не може бути повернута сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії зокрема тоді, якщо позивач не доведе, що виплату здійснив добровільно, але внаслідок рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку особи набувача субсидії. Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо.

Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів наданих у вигляді житлової субсидії саме з недобросовісністю набувача, яку згідно частини першої статті 81 ЦПК України має довести позивач.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач при зверненні до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради про призначення субсидії у 2016 році надав правдиву інформацію з приводу того, що за адресою по АДРЕСА_1 він проживає один.

Крім того, дані обставини підтверджуються рядом доказів наявних в матеріалах справи, а саме довідкою про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Золотоніської міської ради від 12.01.2016 № 80, від 06.02.2017 № 830, від 18.09.2017 № 7723, від 21.05.2018 № 3334, від 18.10.2018 № 10175, виданих на ім`я ОСОБА_1 , довідкою з місця проживання та про склад сім`ї від 19.08.2020 № 6027, виданої на ім`я ОСОБА_2 , актом опитування сусідів від 19.08.2020 № 6026, довідкою № 158, виданої Головою квартального комітету № 26.

Оскільки при вирішенні спору не було встановлено, що позивач (платник грошових коштів) довів факт недобросовісності відповідача (набувача грошових коштів), а тому немає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді цієї справи може бути враховано рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року).

Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року).

Також колегія суддів вважає вірними висновки суду про завищеність суми, яку позивач вважає надмірно виплаченими коштами, оскільки у наданому позивачем розрахунку надмірно виплаченої субсидії, зазначена загальна сума субсидії, виплачена відповідачу в період з січня 2016 по вересень 2020, яка складає 44 262,01 грн. Разом з тим, за фактичним підрахунком вказаних за кожен період сум, судом встановлено, що загальний розмір виплаченої ОСОБА_1 субсидії складає 23 255,58 грн (а.с. 24-25).

Доводи апеляційної скарги даних висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки судом в повній мірі дотримано норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді