Справа №343/1745/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні справу за позовом АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київські області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Долинського районного суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит № 121_0846 від 02 березня 2021 року в розмірі 291 392,75 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 02 березня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» (далі позивач) та ОСОБА_1 (далі відповідач) укладено договір про споживчий кредит 121_0846 від 02 березня 2021 року (далі Договір), відповідно до якого, позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 245 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01 березня 2026 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 56 % річних.

Згідно п. 3.3.3 Договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частками в розмірі 4083.33 грн та сплату процентів на залишок основної суми боргу щомісячно до 25 числа, починаючи з квітня 2021 року.

АТ «Ощадбанк» виконало свої зобов`язання за договором, надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, що підтверджується випискою по рахунку.

Однак, відповідач порушував зобов`язання щодо своєчасності та повноти повернення отриманих коштів, внаслідок чого і виникла зазначена заборгованість.

13 вересня 2021 року ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області матеріали позовної заяви 01 жовтня 2021 року передано в порядку п.1, ч.1 ст. 31 ЦПК України на розгляд до Болехівського міського суду .

12 жовтня 2021 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.

02 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить засідання проводити у його відсутності (а.с.76).

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав (а.с. 75,83).

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Умови проведення заочного розгляду справи викладені в ст.280 ЦПК України, згідно якої суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи згоду представника позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: примусове виконання обов`язку в натурі.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 ЦК України).

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги позивача стосуються порушення відповідачем умов договору про споживчий кредит щодо своєчасно повернення отриманих грошових коштів.

Статтею 1054 ЦК України, визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Встановлено, що згідно кредитної заяви на АТ «Ощадбанк» № від 01 березня 2021 року ОСОБА_1 просив надати кредит на умовах «кеш кредит» в розмірі 245 000 грн., строком на 60 місяців (а.с.15).

02 березня 2021 року, між АТ «Ощадбанк» та відповідачем укладений договір про споживчий кредит за № 121_0846, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 245 000 грн. з кінцевим строком повернення не пізніше 01 березня 2026 року, із сплатою процентної ставки за користування кредитом 56% щомісячно на фактичний залишок заборгованості за кредитом, дана процентна ставка є фіксованою, сторонами погодженні умови сплати пені за невиконання умов договору. При нарахуванні процентів за користування Кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування кредитом відповідно до підпункту 2.4.3 цього Договору, до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором (а.с.17-27).

Згідно п.2.3 цього Договору кредит надається на споживчі цілі.

Відповідно до умов договору, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим договором.

Згідно п.п.3.3.3 договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 4083 грн. 33 коп., та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з квітня 2021 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором.

Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, ОСОБА_1 систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за Договором про споживчий кредит № № 121_0846 від 02 березня 2021 року (а.с. 5).

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк.

За змістом п.п.8.1.- 8.3. Договору, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством, і відшкодовують завдані збитки. Завдані банку збитки позичальник зобов`язується відшкодувати в повному обсязі понад неустойку, пеню та штраф, і несе відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном. Сукупна сума неустойки (пені, штрафу), нарахована за порушення зобов`язань позичальником на підставі договору, не може перевищувати половини суми, одержаної позичальником за цим договором. За порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з проведеним позивачем розрахунком заборгованості за Договором споживчого кредиту № 121_0846 від 02 березня 2021 року у відповідача ОСОБА_1 перед Банком наявна заборгованість станом на 20 липня 2021 року становить 291393.75 грн., з яких: 243688.99 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом); 46548.06 грн. - проценти за користування кредитом; 337.27 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 221.25 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування; 156.63 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 440.55 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с.5).

Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 121_0846 від 02 березня 2021 року не надано.

Згідно вимог п.4.3.3. Договору у випадку порушення умов цього договору, позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки.

Сторони, керуючись ст.ст. 212, 611 ЦК України, домовились про зміну умов зобов`язання за цим договором, а саме: зміну терміну остаточного повернення кредиту у зв`язку з настанням вказаних в п. 3.10.2. договору обставин (порушення зобов`язань позичальника за цим договором) (відкладальні обставини), з яких: прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 88 календарних днів (п.3.10. Договору).

Згідно п. 3.9.1, 3.9.1.1, 3.9.1.1.2 Договору передбачено дострокове повернення кредиту за ініціативою Банку, а саме банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором, укладеними Позичальником з Банком, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом ( разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором). строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь яка із наступних подій:

- затримання сплати частини Основної суми боргу за Кредитом та/або процентів за користування Кредитом на один календарний місяць;

-неподання Позичальником на вимогу банку документів. що стосуються його фінансового стану.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані позивачем докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання Договору про споживчий кредит № 121_0846 від 02 березня 2021 року. Через порушення умов договору з боку відповідача своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасив.

Разом з тим, вимоги позивача про стягнення з відповідача 559 грн., що становлять 337.27 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 221.25 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, то такі не підлягають задоволенню.

Так, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що «у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст.1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 ЦК України.

За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої ст. 625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно.

Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.»

Для вирішення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, обов`язковим є встановлення строку кредитування.

Суд, визначаючи вказаний строк, встановив, що за кредитним договором, укладеним між сторонами 02 березня 2021 року на 60 місяців встановлено термін дії до 02 березня 2026 року.

Отже, відповідно до умов договору, укладеного між сторонами, кінцевий термін (строк) виконання кредитного зобов`язання 02 березня 2026 року, а тому умови для застосування санкцій, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, не наступили, а позов в цій частині є передчасним.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитом 290834 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які в даному спорі становлять 4371 грн. (сплата судового збору при подачі позовної заяви).

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 99.80 % (290834: 291393 х100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 4362 грн. (4371 х 99.80%).

Керуючись ст. 12, 13, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 274, 280-283 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість станом на 20 липня 2021 року за договором про споживчий кредит за №121_0846 від 02 березня 2021 року в розмірі 290834 ( двісті дев"яносто тисяч вісімсот тридцять чотири) грн., з яких:

- 243688.99 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом);

- 46548.06 грн. - проценти за користування кредитом;

-156.63 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

- 440.55 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та 4362 ( чотири тисячі триста шістдесят дві) грн. судових витрат.

В решті позову на суму 558 (п`ятсот п`ятдесят вісім) грн відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київські області АТ «Ощадбанк» вул. Володимирська, 27 м. Київ, .

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя О.С.Головенко