Справа № 147/646/21
Провадження № 2/147/380/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 07 листопада 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Новоободівській сільській раді. В період шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. В даний час сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Син ОСОБА_3 проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає, тому ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. З огляду на викладене, позивач просила стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Ухвалою суду від 06 липня 2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

09.08.2021 р. від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій остання просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Також просила стягнути понесені судові витрати.

18.08.2021 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що розмір аліментів, який просить стягувати позивачка є завищеним. Зазначив, що в даний час він проживає зі своєю матір`ю, яка є особою похилого віку та потребує також відповідного утримання та фінансової допомоги. Майна, яке б надавало додатковий дохід у власності та користуванні не має. Також, у зв`язку з пандемією зменшилась кількість замовлень щодо ремонту житла, та відповідно знизився дохід відповідача, інших джерел доходу він не має. Враховуючи те, що гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просив позов задовольнити частково у розмірі 1255 грн. (50% від 2510 грн.)

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що погоджується з позицією відповідача, викладеною у відзиві на позов та просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1300 грн. щомісячно.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1300 грн.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з копії свідоцтва про шлюб, виданого 07 листопада 2014 року виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 07 листопада 2014 року у Новоободівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис №23. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15.02.2016 виконавчим комітетом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.6).

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с.11-12)

Згідно з довідкою №136 від 28.05.2021, виданою виконавчим комітетом Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_1 , на її утриманні знаходиться син ОСОБА_3 , який проживає біля матері (а.с.10).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст.51 Конституції України, положень Конвенції про права дитини, що набула чинності для України з 27 вересня 1991 року, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість.

Частиною 1 ст. 9 Конституції України установлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У ст. 6 Європейської Конвенції закріплено обов`язок судового органу здійснювати все можливе для забезпечення прав дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить : з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень;

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів починаючи з 01 липня 2021 року становить: для дітей віком до 6 років - 1006,50 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років - 1255,00 гривень.

Частинами 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Як встановлено судом неповнолітня дитина сторін по справі проживає разом з матір`ю, перебувають на її повному утриманні, а тому позивач потребує допомоги відповідача в утриманні спільних дітей.

Право позивача на отримання аліментів на утримання спільної з відповідачем дитини підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дитини (аліментів).

Позивач, з урахуванням зменшених позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. щомісячно. Відповідач позовні вимоги у визначеному розмірі визнав, оскільки на даний час не має постійного джерела доходу та дана сума відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів, визначену законодавством України.

Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Разом з тим, суд враховує те, що відповідач зобов`язаний нарівні з позивачем утримувати сина до досягнення ним повноліття та створювати необхідні умови для його розвитку та життя.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, відповідач скористався наданим йому правом визнати позов, відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК, і суду не надано документів про стан здоров`я платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних осіб на утримані, суд не досліджує зазначені обставини справи.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1300 грн. на утримання дитини щомісячно і до досягнення нею повноліття.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Окрім того, згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Позивач звернулась до суду з позовною заявою 25.06.2021 р., а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Окрім того, у позовній заяві ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн.

Щодо вимог заяви про стягнення з боржника на користь стягувача судових витрат на правову допомогу, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), акт приймання-передачі виконаних робіт, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Тобто, витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.

Позивачем разом з позовною заявою подано лише квитанцію від 25.06.2021 та розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу адвокатом Руденком І.В.

Оскільки позивачем не було надано належних доказів, зокрема договору про надання професійної правничої допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю , суд позбавлений можливість встановити, що понесені ОСОБА_1 витрати в сумі 500 гривень були дійсно спрямовані на оплату послуг адвоката щодо оформлення позову про стягнення аліментів, а тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на викладене необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 180-182, 191 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 211, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно, починаючи з 25 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позову, відмовити.

Рішення суду в частині стягнення суми аліментного платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України: серії НОМЕР_2 , виданий Тростянецьким РС УДМС України у Вінницькій області 06 січня 2015 року, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 18 вересня 2001 року, РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 06 вересня 2021 року.

Суддя О.А. Натальчук