Провадження № 2/638/5078/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Подосокорської А.О.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

26.07.2021 позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3 02.11.2021 позивач збільшила позовні вимоги. В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до виписки із медичної карти ОСОБА_4 поставлено діагноз вроджена вада нирок та сечовивідної системи, мультикістоз лівої нирки, вікартна гіпертрофія правої нирки. Судовим наказом з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини стягнуто аліменти, проте станом на 20.05.2021 відповідач має заборгованість у розмірі 13575,28 грн. ОСОБА_3 не піклується про доньку, не проявляє зацікавленості в її долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я. Донька постійно знаходить під наглядом лікарів. На лікування позивачем витрачено 11046,23 грн. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача 11046,23 грн.

18.11.2021 відповідачем подано відзив, який обґрунтовано тим, що позивачем заявлено вимоги, які не є додатковими витратами на дитину. До таких витрат не відноситься витрати на вакцинацію дитини. Не можна вважати додатковими витратами на дитину, що обумовлені особливими обставинами, придбання медичних препаратів, квитанції про придбання яких додані позивачем до позовної заяви, оскільки відсутні докази необхідності придбання ліків саме для дитини, окрім того деякі медичні препарати є звичайними ліками від застуди, кашлю, нежиті. Крім того, відповідач вказує, що позивачем заявлені вимоги про стягнення нібито сплачених коштів у період з 28.03.2016 по 21.05.2021, у зв`язку з чим відповідач заявляє про застосування до позовних вимог про стягнення коштів за період з 028.03.2016 по 23.07.2018 та у випадку їх доведеності на думку суду просить відмовити у задоволені позову на підставі ст. 267 ЦК України.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного:

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №638/3350/18 від 07.11.2018.

Від шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

Як зазначено позивачем у позовній заяві та представником позивача у судовому засіданні судовим наказом Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.02.2019 №638/19020/18 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Інформацією про виконавче провадження підтверджується, що відкрито виконавче провадження №58418097 з виконання судового наказу №638/19020/18.

Як зазначено позивачем та не заперечується відповідачем, сторони проживають окремо, дитина ОСОБА_4 проживає з матір`ю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

До особливих обставин законодавець відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Позивачем зазначено, що нею понесено додаткові витрати на дитину, а саме на вакцинацію БЦЖ та пробу Манту у медичному центрі «Ваш ребенок» у сумі 950 грн, вакцинація Гексаксим у КНП «Міська дитяча поліклініка №14» - 800 грн, вакцинація Тетраксим у медичному центрі «Ваш ребенок» - 1200 грн, вакцинація Тетраксим у КНП «Міська дитяча поліклініка №14» - 628 грн, вакцинація Тетраксим у КНП «Міська дитяча поліклініка №14» - 662 грн.

Суд вважає, що зазначені витрати не можуть бути віднесені до додаткових витрат, так як сплачувати за вакцинацію дитини - це бажання матері дитини, оскільки відповідно до ст. 49 Конституції України Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно.

За державні кошти Міністерство охорони здоров`я України закуповує вакцини за Календарем профілактичних щеплень і таким чином гарантує можливість українцям отримати безоплатні щеплення проти хвороб.

Окрім того, зазначені позивачем ліки за період з 28.04.2021 по 21.05.2021 у зв`язку з хворобою дитини придбано ліки нурофен 138,31 грн, проспан 132,17 грн, лаферобіон -164,36 грн, ципрофарм -68,80 грн, лаферобіон 199,90 грн, гексаспрей 157 грн, а кетон 67 грн, аквамарис 191,90 грн, виброцил 83,90 грн, папалор 135,08 грн, а кетон 67 грн, аффида 66 грн, тест полоски 25,30 грн, а кетон 201 грн. та надані квитанції про придбання ліків (а.с. 45,46) не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки позивачем не надано доказів того, що ці ліки були призначені дитині у зв`язку з захворюванням.

Разом з тим, позивачем надано квитанції за якими купувались ліки, а саме алева 121,70 грн (а.с. 65), аскорил 201,23 грн (а.с. 71), гексаспрей 149,80 грн (а.с. 69), пульмикор 189,70 грн, натрія хлорид 74 грн (а.с. 67), інгалятор 937,60 грн (а.с. 67), зінат 194,60 грн (а.с. 67), бивен 256,50 грн (а.с. 67). Окрім того, дитина отримала консультацію нефролога, за яку позивачем сплачено 300 грн (а.с. 38), за клінічний аналіз крові ОСОБА_6 матір`ю сплачено 270 грн (а.с. 28), за клінічний аналіз крові та інші аналізи сплачено 650 грн (а.с.33). Також дитині було надано таку медичну послугу як УЗД, за яку сплачено у загальній сумі 650 грн (а.с. 31), пройдено ультразвукове дослідження у медичному центрі «Екомед» та сплачено 220 грн. Суд вважає, що зазначені витрати можуть бути віднесені до додаткових витрат, так як викликані хворобою дитини. Зазначені ліки купувались матір`ю дитини, за призначенням лікаря (а.с. 62,63,64).

Позивачем надані належні та допустимі докази цим обставинам, отже додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 складають у загальному розмірі 3995,13 грн.

З урахуванням ст. 141 СК України, яка визначає, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дітей, сума додаткових витрат яка підлягає стягненню з відповідача становить 1997,56 грн (3995,13 грн / 2).

Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.ст.182,192 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Що стосується клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає, що Спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України, тому застосування строку позовної давності регулюються саме його нормами права.

Частиною 1 ст. 20 СK України визначено, що до вимог, які випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст.72, ч. 2 ст.129, ч. 3 ст.138, ч. 3 ст.139 цього Кодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 185 СK України, не поширюється дія норм Цивільного кодексу України про позовну давність.

За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 180,181,182,192 Сімейного Кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 одноразово додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1997 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто сім) грн 56 коп.

В іншій частині у задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08.12.2021.

Сторони:

Позивач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: І.В. СЕМІРЯД