Житомирський апеляційний суд
Категорія 76 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/15189/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного університету "Житомирська політехніка" про стягнення індексації заробітної плати та середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку, за апеляційною скаргою Державного університету "Житомирська політехніка" на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 5 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Чішман Л.М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що перебувала у трудових правовідносинах з ДП Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій . Відповідно до наказу Міністерства освіти та науки України від 15 вересня 2015 року припинено діяльність вказаного підприємства шляхом його приєднання до Житомирського державного технологічного університету, який у подальшому перейменовано в Державний університет Житомирська політехніка .

Відповідно до наказу від 10 грудня 2015 року її звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням штату. Оскільки у день звільнення з нею не був проведений остаточний розрахунок, вона змушена була звернутися за захистом своїх прав до суду.

Вказує, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 вересня 2016 року стягнуто з ДП Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій на її користь 6033 грн. 70 коп. заборгованості по заробітній платі, 292 грн. 50 коп. компенсації за невикористану відпустку, 1175 грн. 16 коп. вихідної допомоги, 3541 грн. 78 коп. індексації заробітної плати, та 11192 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 грудня 2015 року по 26 вересня 2016 року, а всього стягнуто 20767 грн. 48 коп.

ОСОБА_1 вказує, що кошти, які були стягнуті на її користь на підставі цього рішення суду, й досі не виплачені. Відповідач відмовляється добровільно виконувати рішення суду, що є підставою для стягнення середнього заробітку.

Враховуючи вищезазначене, позивачка просила стягнути з Державного університету Житомирська політехніка на свою користь середній заробіток за період з 27 вересня 2016 року по 12 грудня 2020 року у розмірі 58925 грн. 88 коп.

Окрім того, просила стягнути 2322 грн. 97 коп. індексації заробітної плати.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 5 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Державного університету Житомирська політехніка на користь ОСОБА_1 61428 грн.85 коп., у тому числі 2322 грн. 97 коп. індексації заробітної плати та 58925 грн. 88 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 27 вересня 2016 року по 12 грудня 2020 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове.

Зокрема, зазначає, що при вирішенні спору суд не надав належної оцінки тій обставині, що відповідач набув цей борг на підставі рішення суду. Суд не застосував правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц, й не зменшив розмір середнього заробітку.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що рішення суду виконане у березні 2021 року. Отже, відповідач виконав рішення суду й виплатив належні позивачці грошові кошти.

ОСОБА_1 та її представник не визнали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 обіймала посаду провідного інженера Державного підприємства Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій. Відповідно до наказу Міністерства освіти та науки України №933 від 15 вересня 2015 року зазначене підприємство реорганізовано шляхом приєднання до Житомирського державного технологічного університету, назва якого у подальшому змінена на «Державний університет Житомирська політехніка.

Наказом №47/265-к від 10 грудня 2015 року ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 вересня 2016 року стягнуто з Державного підприємства Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій на користь ОСОБА_1 6033 грн. 70 коп. заборгованості, у тому числі 292 грн. 50 коп. компенсації за невикористану відпустку та 1175 грн. 16 коп. вихідної допомоги, а також 3541 грн. 78 коп. індексації заробітної плати та 11192 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 11 грудня 2015 року по 26 вересня 2016 року, а всього 20767 грн. 48 коп.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 1 квітня 2019 року замінено боржника у виконавчому провадженні з виконання вказаного рішення суду, а саме: замінено Державне підприємство Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій на його правонаступника - Житомирський державний технологічний університет.

Наявний в матеріалах справи лист Корольовського відділу ДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 4 грудня 2020 року свідчить про те, що станом на 3 грудня 2020 року вказане рішення суду не виконане.

Як пояснили сторони в судовому засіданні, заборгованість, яка була стягнута на підставі вказаного рішення суду, виплачена позивачці у березні-квітні 2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розмір належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок та виплатити всі суми, що йому належать, у день звільнення. У разі невиконання такого обов`язку виникають передбачені статтею 117 КЗпП України правові підстави для застосування матеріальної відповідальності.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема, захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Згідно зі статтями 1,4 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів громадян, що дає можливість частково або повністю відшкодувати їм подорожчання споживчих товарів і послуг. Обчислення індексу споживчих цін з наростаючим підсумком для індексації грошових доходів громадян починається з 1 січня 1997 року, і індексація провадиться, якщо індекс споживчих цін перевищив 105 відсотків.

Оскільки належні до сплати кошти не були виплачені позивачці у встановлений законодавством строк, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Вірним є й висновок суду про стягнення індексації заробітної плати у розмірі 2573 грн. 81 коп. у відповідності до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Однак, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про необхідність застосування правового висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц, відповідно до якого суд, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України. Зменшуючи розмір відшкодування, визначений з огляду на середній заробіток за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки ( прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, зокрема дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

При вирішенні даного спору заслуговує на увагу та обставина, що грошові кошти, належні ОСОБА_1 при звільненні, були стягнуті з ДП Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій. У подальшому, під час примусового виконання рішення суду, відбулась заміна боржника. Отже, період затримки виконання рішення суду частково був зумовлений наявністю об`єктивних причин, оскільки Державний університет Житомирська політехніка набув статус боржника у виконавчому провадженні лише 1 квітня 2019 року.

Окрім того, варто зазначити, що розмір заборгованості із заробітної плати, яка була стягнута на підставі рішення суду, становила 6033 грн. 70 коп.

Таким чином, враховуючи справедливий та розумний баланс між інтересами працівника і роботодавця, беручи до уваги розмір простроченої заборгованості із заробітної плати та наявність об`єктивних причин, які перешкоджали своєчасному виконанню рішення суду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку до 50000 грн.

Оскільки справляння та сплата податків та обов`язкових платежів є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, яка підлягає стягненню, без утримання цих податків та обов`язкових платежів, про що зазначає у резолютивній частині рішення.

З огляду на вищенаведене, рішення слід змінити, виклавши абзаци перший та другий резолютивної частини у новій редакції.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного університету "Житомирська політехніка" задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 5 квітня 2021 року змінити, виклавши абзаци перший та другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

« Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного університету « Житомирська політехніка» ( 10005, м. Житомир, вул. Чуднівська, №103, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) кошти у розмірі 52322 грн. 97 коп., в тому числі середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 50000 грн. та 2322 грн. 97 коп. індексації заробітної плати. Вказана сума визначена без врахування податків та обов`язкових платежів».

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 6 вересня 2021 року.