РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4952/20

провадження у справі №2/0285/247/21

10 лютого 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_1

представник відповідача: не прибув,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 до Новоград-Волинської міської ради про визнання права власності на житлове приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1 звернулись до суду із зазначеним позовом, у якому просили визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 , по 1/2 частині квартири за кожним.

В обґрунтування позову зазначають, що у 1963 році батько позивачки ОСОБА_2 , працюючи водієм автобуса автопідприємства АТП-11849 на сім`ю отримав квартиру АДРЕСА_1 . 14.11.191 року позивачі зареєстрували шлюб. У 1986 році батько позивачки ОСОБА_2 , у зв`язку з поліпшенням житлових умов, отримав для себе і своєї дружини іншу квартиру АДРЕСА_2 , а позивачі залишились проживати у квартирі АДРЕСА_1 , у якій позивачі зареєстровані та проживають до цього часу. З метою приватизації квартири АДРЕСА_1 , позивачі звернулись до Управління житлово-комунального господарства м. Новограда-Волинського, однак відповідач відмовив у приватизації квартири, оскільки позивачами не був наданий ордер на жиле приміщення, який отримав батько позивачки ОСОБА_2 при вселенні в квартиру. Вказаний ордер у позивачів відсутній. Згідно архівних даних, в трудовому архіві міста, після ліквідації автопідприємства АТП-11849, від вказаного підприємства до архіву ордер на вказану квартиру на зберігання не надходив. У КП Новоград-Волинськжитлосервіс ордер на вказану квартиру також відсутній.

В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та подані докази, заслухавши позивачів, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 368 від 16.10.1986 року батьку позивачки ОСОБА_2 , працівнику автопідприємства АТП-11849, надано ордер на квартиру АДРЕСА_2 , для сім`ї у складі двох осіб. Дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , в складі сім`ї трьох осіб, залишається проживати у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 5).

14.11.191 року позивачі у справі зареєстрували шлюб (ас. 18).

Згідно листа КП Новоград-Волинськжитлосервіс від 12.09.2016 року підприємство надати копію ордера на квартиру АДРЕСА_1 , не має можливості у зв`язку з його відсутністю (а.с. 6).

Позивачі ОСОБА_1 зареєстрований у спірній квартирі з 10.12.1981 року, а ОСОБА_1 - з 9.02.1983 року (а.с. 13, 16, 20).

Згідно довідки комунальної установи Трудовий архів м. Новограда-Волинського від 3.12.2020 року документи з кадрових питань ВАТ АТП-11849 дійсно зберігаються в комунальній установі, однак ордери на квартиру, на зберігання не надходили (а.с. 17).

15.10.2020 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про передачу у приватну власність спірної квартири (а.с. 23).

Відповідно до листа Управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради від 18.11.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у приватизації спірної квартири, оскільки до заяви про приватизацію квартири не долучено копію ордера на спірну квартиру, що є порушенням вимог Положення про порядок передачі квартири (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадянам, затвердженого Наказом Мінжитлокомунгоспу № 396 від 16.12.2009 року (а.с. 21).

Статтею 47 Конституції України гарантується кожному право на житло.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно ст.ст. 3, 8 цього Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Згідно ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Пунктом 18 Положення Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (далі Порядок № 396 ), передбачено надання громадянами до органу приватизації, крім іншого, копії ордера про надання жилої площі, який є єдиним документом, що дає право на вселення в жиле приміщення і видається за формою, встановленою Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими Постановою № 470 Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року (далі Правила № 470).

Згідно п. 69 Правила № 470 на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Розглядаючи спір, суд повинен з`ясувати усі обставини справи відповідно до обґрунтування позову, зміст позовних вимог та зв`язок між обґрунтуванням, вимогою та вибраним способом захисту.

Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачі звернулись із вказаним позовом про визнання права власності на квартиру, посилаючись на положення статті 392 ЦК України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Компетенція і порядок утворення органів приватизації передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Вказаними законодавчими актами визначена відповідна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян, яка здійснюється лише уповноваженими на те органами.

За змістом наведених вище нормативно-правових актів, якими врегульовано порядок приватизації державного житлового фонду, особа, яка бажає скористатись таким правом, звертається до відповідного органу із заявою, до якої додає необхідні документи, а цей орган приймає відповідне рішення, яке у випадку незгоди з ним заявника може бути предметом оскарження в суді.

Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного чи громадського житлового фонду хоча й вирішуюються судом, однак належним способом захисту у разі порушення такого права є не визнання права власності на квартиру, а визнання безпідставною відмови органу приватизації передати у приватну власність квартиру з державного чи громадського житлового фонду з покладенням обов`язку на останнього оформити приватизацію житлового приміщення.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року справа № 483/731/19, який суд першої інстанції враховує при застосуванні норм права згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у спосіб, обраний позивачами, а також, що положення статті 392 ЦК України не поширюються на спірні правовідносини.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_1 до Новоград-Волинської міської ради про визнання права власності на житлове приміщення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 15 лютого 2021 року.

Суддя Т.Б. Сташків