Справа № 697/2337/21
Провадження № 2-о/697/64/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Канівська міська рада об`єднаної територіальної громади Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва на право власності на квартиру №Б/Н від 02 грудня 1992 року на квартиру АДРЕСА_1 видане Виконавчим комітетом Канівської ради Народних депутатів. В обгрунтування заяви зазначив, що він при народженні був записаний російською мовою як « ОСОБА_2 », в свідоцтві про одруження його прізвище було записано українською мовою як « ОСОБА_3 ». Однак, в паспорті громадянина України його прізвище записано як « ОСОБА_4 ». Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.09.2006 було встановлено факт належності правовстановлюючого документу трудової книжки, виданої паровозним ДЕПО «Харків-Сортировочний» 01.09.1969 на ім`я « ОСОБА_1 » - ОСОБА_1 . Нещодавно заявник вирішив подарувати належну йому частку квартири своїй дочці - ОСОБА_5 . Вони звернулися до приватного нотаріуса Канівського міського нотаріального округу Стеблини С.В. для укладення договору дарування. Нотаріус перевірив подані ними документи та повідомив, що не може посвідчити договір дарування, оскільки у свідоцтві про право власності на квартиру є виправлені описки та роз`яснив право на звернення до суду. Невідповідність у правовстановлюючих документах порушує його право на розпорядження і користування свої майном, а тому звернувся до суду з вказаною заявою.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Канівської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій не заперечує щодо задоволення заяви.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.09.1951, яке записано російською мовою «родителями ОСОБА_6 который родился ІНФОРМАЦІЯ_1 , есть отец: ОСОБА_7 и мать: ОСОБА_8 (а.с.9).

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 16.04.1971, вбачається, що ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після укладення шлюбу прізвище подружжя « ОСОБА_3 » (а.с.10).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.09.2006 було встановлено факт належності правовстановлюючого документу трудової книжки, виданої паровозним ДЕПО «Харків-Сортировочний» 01.09.1969 на ім`я « ОСОБА_1 » - ОСОБА_1 (а.с.11).

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право власності на житлову квартиру від 02.12.1992, з якого вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на праві спільної власності в рівних долях (а.с.12). В дане свідоцтво були внесені виправлення щодо прізвища ОСОБА_1 , а саме: було вказано його прізвище як « ОСОБА_12 », а виправлено на « ОСОБА_4 » (а.с.12-13).

Рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради від 10.11.2021 № 395 внесено виправлення до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 /н від 02.12.1992, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки допущена помилка в написанні прізвища громадянина ОСОБА_1 (а.с.14).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Категорія власності посідає особливе місце в суспільній свідомості та загалом у суспільному житті. Беззаперечним є положення про те, що тільки в країні, де недоторканність власності не лише декларується, але й гарантована громадянину, можуть бути забезпечені вільний розвиток особистості, інтелектуальної, творчої діяльності, добробут і спокій.

Правом власності визнається право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону, незалежно від волі третіх осіб. Це право передбачає для власника можливість на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Згідно з статтею 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 1 статті 316 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Суд дійшов висновку, що встановлення факту, про який просить заявник, має для нього юридичне значення та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованої особи.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення даного факту.

При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а й з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…».

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт, що буде мати юридичне значення, а саме: факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на квартиру №Б/Н від 02 грудня 1992 року на квартиру АДРЕСА_1 видане Виконавчим комітетом Канівської ради Народних депутатів.

Керуючись ст.ст. 18, 81, 259, 263-265, 268, 315, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Канівська міська рада об`єднаної територіальної громади Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва про право власності на квартиру №Б/Н від 02 грудня 1992 року на квартиру АДРЕСА_1 видане Виконавчим комітетом Канівської ради Народних депутатів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий Б . К . Скирда