ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року

м. Черкаси

Справа № 712/10219/20
Провадження № 22-ц/821/1558/21
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л. В.,

секретаря - Любченко Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 липня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, про відшкодування моральної шкоди, у складі головуючої судді Пироженко В. Д.,

в с т а н о в и в :

19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Заява мотивована тим, що відповідачем порушено право позивача на отримання доступу до інформації, що завдало останній моральної шкоди, яку вона просила відшкодувати.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 листопада 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з Виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1 000 грн 00 коп. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь держави судовий збір в сумі 2 102 грн 00 коп.

21 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Виконавчий комітет Черкаської міської ради, третя особа Департамент соціальної політики Черкаської міської ради про заміну сторони у виконавчому провадженні, залишено без задоволення.

14 квітня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася до суду із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення.

В прохальній частині фактично просила замінити сторону виконавчого провадження № 712/10219/20 з Виконавчого комітету Черкаської міської ради на його структурний підрозділ Департамент соціальної політики Черкаської міської ради.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Виконавчий комітет Черкаської міської ради, третя особа Департамент соціальної політики Черкаської міської ради про заміну сторони у виконавчому провадженні, залишено без задоволення.

Приведена ухвала була предметом апеляційного перегляду в результаті якого постановою Черкаського апеляційного суду від 01 червня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2021 року залишена без змін.

07 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення.

В прохальній частині заявниця просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 листопада 2020 року, встановити новий спосіб і порядок виконання рішення суду, а саме стягнути з Виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 1 000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди шляхом списання коштів з бюджетних асигнувань Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради, посилаючись на те, що рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 листопада 2020 року про стягнення з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 1 000 грн 00 коп. виконати не можливо, оскільки у виконавчого комітету Черкаської міської ради відсутні рахунки у казначействі, у зв`язку із чим рішення суду не виконується.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 , відповідач: виконавчий комітет Черкаської міської ради, третя особа: Департамент управління справами та юридичного забезпечення Черкаської Черкаської міської ради про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення залишено без задоволення.

Ухвала мотивована тим, що заміна сторони її правонаступником відбувається на підставі норм регламентованих ст. 442 ЦПК України, зокрема в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження. В даному випадку Департамент управління справам та юридичного забезпечення Черкаської міської ради не є правонаступником Виконавчого комітету Черкаської міської ради, а тому приведена заява задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 липня 2021 року, ОСОБА_1 , 21 липня 2021 року, подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану ухвалу суду.

При цьому, скаржниця посилалася на помилковість висновків місцевого суду, щодо того, що структурний підрозділ, який є юридичною особою та має власні рахунки, не може замінити Виконавчий комітет Черкаської міської ради у виконавчому провадженні.

Зазначила, що відповідач не має відкритих рахунків у казначействі. Судом не взято до уваги, що забезпечення діяльності Виконавчого комітету Черкаської міської ради здійснюється головним розпорядником коштів Департаментом управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради згідно затвердженого кошторису установи.

Таким чином зміна способу виконання рішення суду буде не заміною сторони виконавчого провадження, як такої, а зміною способу виконання рішення суду іншим суб`єктом, який має у своєму розпорядженні кошти Виконавчого комітету Черкаської міської ради та у якого зберігаються ці кошти, як головного їх розпорядника.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Виконавчого комітету Черкаської міської ради Кирман В. О., діючи одноособово та від Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради, виклав свої заперечення, щодо її доводів посилаючись на те, що наведені в ній аргументи не спростовують висновків суду, оскільки Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради не був стороною по справі № 712/10219/20 і до участі в її розгляді не залучався.

В свою чергу доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими та не вмотивованими. Засоби доказування якими б можна було спростувати оскаржуване судове рішення скаржницею не застосовані.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України ухвала є різновидом судового рішення.

Оскаржуване судове рішення в цілому відповідає критерію обґрунтованості судового рішення виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржену ухвалу про залишення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні без задоволення суд першої інстанції керувався нормами ст. 442 ЦПК України, якою регламентовано заміну сторони виконавчого провадження.

При цьому, подана ОСОБА_1 заява не містить посилання на будь-які норми цивільно процесуального права, а її зміст визначено як встановлення або змін способу та порядку виконання судового рішення, тоді як за приведеними мотивами її вимоги фактично зводяться до прохання заміни сторону відповідача її правонаступником.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регламентовано Розділом VІ ЦПК України.

У відповідності до ст. 431 ЦПК України, яка визначає звернення судового рішення до виконання, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

Підставою для виконання суб`єктом державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань судового рішення, що набрало законної сили, є його примірник в електронній формі, надісланий суб`єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженому Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

Зокрема, виконавчий лист є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Частини 1, 3 ст. 435 ЦПК України передбачають, що за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому ст. 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Частина 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Як передбачено ст. 79, 80 ЦПК достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення від 24 листопада 2020 року, ОСОБА_1 , в підтвердження вимог поданої нею заяви, додала до останньої копії відповідей ГУ ДКС у Черкаській області від 08.04.2021 та Виконавчого комітету ЧМР від 02.07.2021 з яких вбачається, що юридична особа Виконавчий комітет Черкаської міської ради (7) на обліку в ЄР не перебуває і відповідно не обслуговується та не має відкритих рахунків в органах Казначейства Черкаської області.

В свою чергу, заявницею належних та допустимих доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування при розгляді поданої нею скарги, зокрема, наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 листопада 2020 року, встановивши новий спосіб і порядок його виконання, а саме стягнення з Виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 1 000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди шляхом списання коштів з бюджетних асигнувань Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради, не надано.

Отже, задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду про списання коштів з бюджетних асигнувань Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради, фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення суду, оскільки цим буде змінено саме рішення суду по суті (змінено первісно обраний ОСОБА_1 спосіб захисту своїх прав та інтересів), а не спосіб його виконання, правильно застосувавши при цьому норми ст. 442 ЦПК України.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а підстави для її скасування відсутні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 серпня 2021 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Л. В. Нерушак