ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Нежури В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про відшкодування витрат на усунення прихованих недоліків проданого автомобіля, -

В С Т А Н О В И В:

Угрудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просила стягнути суму витрат, понесених на усунення недоліків проданого товару у розмірі 98 287 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.09.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір № 8048/2019/1654186 купівлі-продажу автомобіля марки «ДоджДжорні» державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Продаж вказаного автомобіля здійснено за 12 200 доларів США. В момент придбання автомобіля ОСОБА_4 , який займався продажем автомобіля, запевнив позивача в тому, що після ввезення автомобіля з-за кордону було здійснено капітальний ремонт двигуна, вказані роботи були проведені якісно, двигун автомобіля перебуває в нормальному робочому стані.28.04.2020 року двигун зазначеного автомобіля почав різко перегріватись та вийшов із ладу. 30.04.2020 року за участю представника позивача та експерта Бородіна А.В. проведено огляд двигуна автомобіля, про що складено висновок, згідно якого рекомендовано здійснити повну заміну двигуна або здійснити заміну шатунного блоку разом з кривошипно-шатунним механізмом та лівої головки блоку циліндрів. В ході експертного дослідження виявлено інший навмисно прихований продавцем недолік, а саме: на момент продажу автомобіля у вересні 2019 року пробіг автомобіля згідно показників спідодометра складав 117 562 км, в той час як згідно бази даних автомобілів, які експлуатувались на території США станом на момент відправки в Україну пробіг складав 153 842 миль, що становить 247 584,084 км. Розмір понесених позивачем витрат на відновлення транспортного засобу склав 98 287 грн., з яких: 6 000 грн. - плата експерту за огляд двигуна; 9 500 грн. - плата за складання висновку експерта; 7 412 грн. - плата СТО «ЄВРОПА» (ФОП ОСОБА_5 ) за розбирання двигуна; 7 100 грн. - плата за транспортування автомобіля до місця ремонту в м. Кам?янське Дніпропетровської області (ФОП ОСОБА_6 ); 68 275 грн. - плата за роботи та матеріали по заміні двигуна (ФОП ОСОБА_7 ). Позивач зазначає, що приховані недоліки двигуна та пробігу автомобіля були виявлені нею 15.07.2020 року, у зв?язку із чим 14.09.2020 року направлено відповідачу претензію, яка залишена відповідачем без відповіді.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про відшкодування витрат на усунення прихованих недоліків проданого автомобіля - відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням позивач, ОСОБА_1 , через представника- ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуально права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

При цьому, зазначає, що відповідач приховала від позивачки інформацію про реальний технічний стан автомобіля, повідомивши через своїх довірених осіб завідомо неправдиві відомості про проведений ремонт автомобіля, а також про пробіг. Вказує, що ці обставини можуть підтвердити свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. На думку апелянта, суд проігнорував доводи апелянта про недобросовісні дії відповідачки та її довірених осіб, що повідомили неправдиві дані про реальний пробіг автомобіля. Факт приховання недоліків та неможливість їх виявлення при звичайному поверхневому огляді автомобіля на СТО підтверджується висновком експерта. Зазначає, що суд змінив предмет доказування з обізнаності відповідачки про недоліки авто та її умисних дій з приховання цих недоліків на необхідність доведення, що саме відповідачка здійснила ремонт.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження відповідачу було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

18 жовтня 2021 року до суду надійшов відзив ОСОБА_3 , поданий представником - ОСОБА_11 , згідно якого відповідач просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. При цьому зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що відповідач здійснювала ремонт спірного автомобіля. Покупець мала можливість перевірити стан автомобіля та відомості про нього, до укладення договору, у будь-яких спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, зважаючи на ціну позову 98 287,00 грн. та обставини справи, дана категорія справ не підпадає під процесуальну заборону передбачену ч.4 ст. 274 ЦПК України, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.09.2019 року між ОСОБА_3 , як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8048/2019/1654186 (далі - договір) (а.с. 10).

За умовами п. 1.1 договору продавець зобов?зується передати у власність покупцеві транспортний засіб марки «DODGE» модель «JOURNEY», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за продавцем 03.08.2019 року ТСЦ 8048.

Відповідно до п. 1.3 договору покупець оглянув та ознайомився із майном, яке зазначено у п. 1.1 договору, претензій щодо технічного стану та якісних характеристик відчужуваного транспортного засобу не має.

За умовами п. 2.2 договору ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження майна переходить від продавця до покупця з моменту підписання даного договору.

Ціна продажу транспортного засобу складає 49 000 грн. (п. 3.1 договору).

Згідно положень п. 7.1 договору у випадку порушення зобов?язання, що виникає з цього договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством України. Особа, у власності якої перебувало майно до продажу не відповідає за недоліки, крім випадків їх навмисного приховування.

Матеріали цивільної справи (а.с. 11) містять копію розписки від 06.09.2019 року, складеної ОСОБА_4 , за змістом якої останній отримав від ОСОБА_9 суму у розмірі 12 200 доларів США за автомобіль «Додж» державний номер НОМЕР_4 .

У період з 23.09.2019 року по 10.12.2019 року ОСОБА_1 замовлено та проведено у Філії «АВТОЦЕНТР НА СТОЛИЧНОМУ» Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ» перелік робіт з технічного обслуговування вказаного, діагностики та ремонту транспортного засобу, про що складено відповідні акти виконаних робіт.

Відповідно до акту виконаних робіт № від 23.09.2019 року зафіксовано пробіг транспортного засобу марки «DODGE» модель «JOURNEY» державний номер НОМЕР_4 , 117 562 км.; вартість виконаних робіт та матеріалів 49 274,60 грн. (а.с. 12-13).

Згідно акту виконаних робіт № від 12.11.2019 року зафіксовано пробіг транспортного засобу марки «DODGE» модель «JOURNEY» державний номер НОМЕР_4 , 123 000 км.; вартість виконаних робіт та матеріалів 3 924,47 грн. (а.с. 16-17).

Відповідно до акту виконаних робіт № від 10.12.2019 року зафіксовано пробіг транспортного засобу марки «DODGE» модель «JOURNEY» державний номер НОМЕР_4 , 128 001 км.; вартість виконаних робіт та матеріалів 4 324,58 грн. (а.с. 19).

30.04.2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до ТОВ «Українська Експертна Компанія» про проведення автотехнічної експертизи, на вирішення якої просила поставити наступні питання: які механічні пошкодження (в тому числі зовнішні та внутрішні) наявні у двигуна автомобіля марки «DODGE» модель «JOURNEY» державний номер НОМЕР_4 ? які причини виходу з ладу двигуна автомобіля марки «DODGE» модель «JOURNEY» державний номер НОМЕР_4 ?

За проведення огляду двигуна транспортного засобу ОСОБА_1 сплачено ТОВ «Українська Експертна Компанія» 6 000 грн., що стверджується квитанцією № ПН1490471 від 04.05.2020 року (а.с. 23).

За проведення дослідження стану двигуна автомобіля марки «DODGE» модель «JOURNEY» державний номер НОМЕР_4 ОСОБА_13 сплачено ТОВ «Українська Експертна Компанія» 9 500 грн., що стверджується квитанцією № 0.0. від 27.07.2020 року (а.с. 25).

15.07.2020 року експертом Бородіним А.В. ТОВ «Українська Експертна Компанія» складено висновок експертного дослідження № 49 технічного стану двигуна автомобіля марки «DODGE» модель «JOURNEY» державний номер НОМЕР_4 , згідно змісту якого експертом встановлено, що в наданому на дослідженні двигуні автомобіля марки «DODGE» модель «JOURNEY» державний номер НОМЕР_4 , з номером НОМЕР_5 маються зовнішні технічні несправності у вигляді пошкодження патрубка вентиляції картерних газів, який перемотано ізоляційною стрічкою, передня подушка кріплення двигуна пошкоджена у вигляді розриву гумових елементів, впускний пластиковий колектор має тріщини біля місць кріплення, болти кріплення лівої головки блоку циліндрів мають сліди механічної обробки різьби шляхом спилювання ріжучим інструментом, руйнування внутрішньої різьби у лівій частині шат-блоку. З технічної точки зору, причиною виходу з ладу двигуна автомобіля марки «DODGE» модель «JOURNEY» державний номер НОМЕР_4 , з номером НОМЕР_5 , є неякісно виконаний попередній ремонт, а саме - спроба його відремонтувати без демонтажу та використання необхідних токарних, фрезерувальних, шліфувальних робіт, які передбачені технологією виконання певних видів робіт при ремонті двигуна без замірювальних та вимірювальних приладів. Зважаючи на обільно нанесений герметик, на старі з?єднуючі прокладки, двигун було заново зібрано з порушенням усіх технічних норм та умисним пошкодженням болтів з метою розкрити болт завдяки його розклепуванню та намаганням закріпити ГБЦ в місцях його кріплення, внаслідок чого даний двигун пропрацював короткий час і знову почав перегріватись та почалось потрапляння охолоджуючої рідини до камер згоряння та в масляну систему живлення (змазки). Яких-небудь інших ознак, які могли б викликати пошкодження двигуна з інших причин, не виявлено (а.с. 49).

Матеріали справи містять копію акту про виконані роботи та використані запчастини по капітальному ремонту автомобіля марки «DODGE» модель «JOURNEY» державний номер НОМЕР_4 , виданого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 , згідно якого у період з 15.07.2020 року по 20.07.2020 року проведено роботи за адресою СТО у м. Кам?янському Дніпропетровської області (а.с. 28). Перелік робіт, які виконувались: повна заміна двигуна, під?єднання та налаштування двигуна, збирання підкапотного простору - 5 500 грн.; заливка моторної оливи - 300 грн.; заливка антифризу - 300 грн.; заправка кондиціонеру - 800 грн.; заміна акумулятора - 900 грн.; комп?ютерна діагностика нового двигуна - 1100 грн.; заміна масляного фільтру - 300 грн.; заміна повітряного фільтру салону - 300 грн.; перевірка компресії двигуна - 460 грн.; впускний колектор - 760 грн.; заміна трнасмісійної оливи - 920 грн.; Перелік використаних в ході ремонту запчастин та матеріалів: двигун б/у пробіг 60 000 миль вартістю 49 950 грн.; фільтр масляний - 225 грн.; антифриз - 900 грн.; трансмісійна олива - 2 346 грн., акумулятор - 1 650 грн.; моторна олива - 1 564 грн. Загальна вартість робіт та матеріалів становить 68 275 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 20/07 від 20.07.2020 року, ОСОБА_1 здійснено оплату у розмірі 68 275 грн. на користь ФОП ОСОБА_7 (а.с. 30).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Підписуючи договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8048/2019/1654186 від 06.09.2019 року, покупець ОСОБА_1 підтвердила, що оглянула та ознайомилась із майном, яке визначено у п.п. 1 договору, тобто, транспортним засобом марки «DODGE» модель «JOURNEY», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , претензій щодо технічного стану та якісних характеристик відчужуваного транспортного засобу не мала (п. 1.3 договору). Суд першої інстанції зазначає, що матеріали цивільної справи не містять жодних доказів, які б в своїй сукупності стверджували б обставини того, що відповідачем взагалі здійснювався ремонт транспортного засобу марки «DODGE» модель «JOURNEY» державний номер НОМЕР_4 , в тому числі і двигуна, та той ремонт, на який робить посилання експерт у зазначеному вище експертному висновку. При цьому, суд першої інстанції зауважив, що на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу, позивач була обізнана про те, що транспортний засіб мав механічні пошкодження, що вбачається з матеріалів справи. Отже, з`ясувавши обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що будучи обізнаною про вказані обставини, позивач добровільно та на власний розсуд уклала договір купівлі-продажу з відповідачем на визначених у договорі умовах, та в подальшому транспортний засіб перебував у користуванні позивача сім місяців до моменту звернення до експертної установи із заявою про проведення технічної експертизи. Також, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду не знайшли свого ствердження належними та допустимими доказами обставини приховування відповідачем дійсного пробігу транспортного засобу.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 323 ЦК України, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язуєтьсяпередати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з вимогами ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності у договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Відповідно до ч.1,2 ст. 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 678 ЦК України, якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

Положення ст. 678 ЦК України, застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Відповідно до ст. 679 ЦК України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Відповідно до змісту ст. 680 ЦК України, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв`язку з його недоліками може бути пред`явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК) .

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявлених позовних вимог, не є підставою для звільнення від доказування у відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України саме позивача.

За вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що підписуючи договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8048/2019/1654186 від 06.09.2019 року, покупець ОСОБА_1 підтвердила, що оглянула та ознайомилась із майном, яке визначено у п.п. 1 договору, тобто, транспортним засобом марки «DODGE» модель «JOURNEY», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , претензій щодо технічного стану та якісних характеристик відчужуваного транспортного засобу не мала (п. 1.3 договору).

Висновком експертного дослідження № 49 технічного стану двигуна автомобіля марки «DODGE» модель «JOURNEY» державний номер НОМЕР_4 , складеним 15.07.2020 року, встановлено, що причиною виходу з ладу двигуна автомобіля марки «DODGE» модель «JOURNEY» державний номер НОМЕР_4 , з номером НОМЕР_5 , є неякісно виконаний попередній ремонт, а саме - спроба його відремонтувати без демонтажу та використання необхідних токарних, фрезерувальних, шліфувальних робіт, які передбачені технологією виконання певних видів робіт при ремонті двигуна без замірювальних та вимірювальних приладів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали цивільної справи не містять жодних доказів, які підтверджують обставини того, що попередній ремонт транспортного засобу марки «DODGE» модель «JOURNEY» державний номер НОМЕР_4 , в тому числі і двигуна, який зазначено у висновку експерта здійснювався саме відповідачем, оскільки на час проведення дослідження вказаний автомобіль вже тривалий час перебував у власності і користуванні позивача.

При цьому, висновок експерта не містить інформації про те, що механічні пошкодження двигуна виникли до його прийняття позивачем або з причин, які існували до цього моменту. Отже, відсутні докази причинно-наслідкового зв`язку між дією (бездіяльністю) попереднього власника та технічними несправностями автомобіля.

Висновком експерта також не було встановлено можливий час ремонту двигуна автомобіля чи проміжок часу який минув після його ремонту до моменту коли він вийшов з ладу.

А тому, судом апеляційної інстанції не встановлено та позивачем не доведено, що вказані експертом недоліки існували на момент продажу автомобіля, а продавець знала про них та навмисно приховала від покупця.

Дані доводи апелянта на думку колегії суддів є припущенням, оскільки не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Показання свідків, зазначених позивачем, як основні аргументи апеляційної скарги, також розцінюються колегією суддів критично, оскільки не можуть бути самостійною обов`язковою підставою для скасування судового рішення та задоволення позову, так як не підтверджуються іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, а отже, на думку апеляційного суду не є достатніми та допустимими, оскільки обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Також, не приймаються до уваги і доводи апелянта стосовно приховування відповідачем дійсного пробігу автомобіля на час його продажу, оскільки відомості про реальний пробіг автомобіля на час ввозу автомобіля в Україну та митного оформлення є загальнодоступною інформацією, яка існувала, як до продажу автомобіля, так і на час укладення договору купівлі-продажу, а отже, покупець мав можливість перевірити дану інформацію до укладення договору.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що занижене зазначення пробігу автомобіля під час його продажу не може бути підставою для задоволення позову про відшкодування витрат на усунення недоліків товару в порядку п.3 ст. 678 ЦК України у даній справі, оскільки ця обставина не є тим недоліком товару(автомобіля), внаслідок яких виникли витрати у позивача про відшкодування яких він ставить питання, оскільки згідно висновку експертного дослідження № 49 від 15.07.2020 року причиною виходу з ладу двигуна автомобіля визначено неякісно виконаний попередній ремонт, а саме - спроба його відремонтувати без демонтажу та використання необхідних токарних, фрезерувальних, шліфувальних робіт, які передбачені технологією виконання певних видів робіт при ремонті двигуна без замірювальних та вимірювальних приладів, а не наявність більшого пробігу, що було заявлено продавцем.

Отже, позивачем було невірно обрано спосіб захисту в частині щодо відшкодування витрат на усунення недоліків товару з підстав невідповідності пробігу автомобіля.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги з підстав п.3 ст. 678 ЦК України задоволенню не підлягають, так як є недоведеними.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Крім того, колегія суддів враховує правовий висновок Верховного Суду № 524/3490/17-ц від 27.03.2019 року, згідно якого: «Із урахуванням того, що доводи касаційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви та апеляційної скарги заявника, яким судами надана належна оцінка, Верховний Суд доходить висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх».

Отже, переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому, судове рішення відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

В.А. Нежура