Провадження № 2/643/2189/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2021

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Олійника О.О.,

за участю секретаря судових засідань Свешнікової О.О.,

представника позивача - Васькова О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом КП «Харківводоканал» (61013, місто Харків, вул. Шевченка, буд. 2) до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 15 488 грн. 54 коп.,

ВСТАНОВИВ:

КП «Харківводоканал» (далі позивач) звернулось до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі відповідачі) про стягнення солідарно суми заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення у розмірі 15 488 грн 54 коп. з них:

за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2020 року у розмірі 8324 грн 70 коп.

за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2020 року у розмірі 6184 грн. 37 коп.

інфляційні витрати - 635 грн. 03 коп.

3 % річних від простроченої суми - 344 грн. 44 коп.

Крім того, позивач просить суд покласти на відповідачів витрати по сплаті судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2020року, справа розподілена судді Олійнику О.О.

21.12.2020 року провадження у справі було відкрито.

11 лютого 2021 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Олійника О.О.

12.02.2021 року у задоволенні заяви про відвід судді було відмовлено.

У судове засідання 12.02.2021 року з`явився представник КП Харківводоконал, відповідачі по справі у судове засідання не з`явились.

У судовому засіданні 12.02.2021 року, до початку розгляду справи, головуючим суддею Олійником О.О. було подано та оголошено учасникам справи заяву про самовідвід судді Олійника О.О.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України - питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

У своїй заяві головуючий по справі суддя Олійника О.О, посилається на той факт, що під час розгляду заяви ОСОБА_2 про відвід судді, йому стало відома інформація про те, що головуючий суддя Олійник О.О. є відповідачем у справі в іншому суді, в якій ОСОБА_2 є позивачем (справа № 646/857/21), у зв`язку з чим вважає, що у сторін по даній справі, яка знаходиться в його провадженні, а також у будь-якого іншого стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви щодо його неупередженості, безсторонності та об`єктивності, як судді.

У зв`язку із зазначеним, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід у цивільній справі, з метою недопущення у сторін сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, а також з метою запобігання в подальшому будь-якої недовіри з боку осіб, що приймають участь у справі та забезпечення справедливого, своєчасного, об`єктивного та неупередженого розгляду цієї справи, попередження можливості скасування рішення за мотивів упередженості судді, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України .

Суд, дослідивши заяву про самовідвід судді разом з матеріалами цивільної справи, дійшов висновку що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст.39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з`ясування обставин у справі та перевірки доказами.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Судом встановлено, що дійсно, у заяві про відвід судді Олійника О.О., яка подана відповідачем ОСОБА_2 міститься інформація про наявність у Червонозаводському районному суді м. Харкова цивільної справи № 646/857/21 за позовом ОСОБА_2 до судді Московського районного суду м. Харкова Олійника О.О., Голови Московського районного суду м. Харкова, КП Харківводоканал, Голови Дзержинського районного суду м.Харкова, АТ Державний ощадний банк України, Харківської міської ради, Департаменту соціального захисту населення ХОДА, третя особа Державна казначейська служба про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

А отже, з метою недопущення у сторін сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, а також з метою запобігання в подальшому будь-якої недовіри з боку осіб, що приймають участь у справі та забезпечення справедливого, своєчасного, об`єктивного та неупередженого розгляду цієї справи, попередження можливості скасування рішення за мотивів упередженості судді суд вважає, що заява про самовідвід судді Олійника О.О. є мотивованою та такою, яка підлягає задоволенню.

Положеннями частини 1 статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 9 Конституції України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Згідно Європейської Хартії «Про закон «Про статус суддів» судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, статтею 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Положення зазначеної коментованої статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з п. п. 2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Визначеним пунктом до таких випадків віднесено, зокрема, те, що у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium) від 1 жовтня 1982р. Європейський суд з прав людини, встановивши порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

У п. 132 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гарабін проти Словаччини» (Harabin v. Slovakia) від 20 лютого 2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

Зважаючи на те, що судовий розгляд повинен відбуватися за умов дотримання балансу інтересів сторін, рівності учасників судового процесу, довіри учасників провадження до складу суду, який розглядає справу та за результатами розгляду ухвалює відповідне рішення, з метою недопущення в подальшому затягування розгляду справи та подання заяв про відвід судді, дотримання норм цивільного процесуального законодавства в системному взаємозв`язку із засадами судочинства, забезпечення об`єктивності та неупередженості розгляду справи, для усунення будь-яких суб`єктивних сумнівів учасників справи, з урахуванням підстав, передбачених ст.36 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення заяви про самовідвід судді Олійника О.О. у справі.

Керуючись ст.ст.36,39,40, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід головуючої судді Олійника Олександра Олександровича задовольнити.

Відвести суддю Олійника О.О. від участі у розгляді цивільної справи № 643/20146/20 за позовом КП «Харківводоканал» (61013, місто Харків, вул. Шевченка, буд. 2) до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 15 488 грн. 54 коп.

Передати справу до канцелярії Московського районного суду м. Харкова для виконання вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Олійник О.О.