Справа № 296/8301/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

13 грудня 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі: головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Туровської К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2021 до Корольовського районного суду м.Житомира надійшли матеріали вказаного позову, де представник позивача просить ОСОБА_2 визнати такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить вказана квартира, в якій зареєстрована але не проживає відповідач, що перешкоджає вільно розпоряджатися позивачу належним майном.

Ухвалою судді від 12.10.2021 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а.с.19).

Сторони у судове засідання не з`явились.

13.12.2021 до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій ОСОБА_3 позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.33).

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, однак, відповідач не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву.

Враховуючи викладені обставини і те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд, згідно ст.280-282 ЦПК України, за згодою представника позивача і на підставі наявних у справі доказів вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 30.08.2017 належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями договору та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №95878583 від 30.08.2017 (а.с.5-6, 7).

Згідно наданих 07.10.2021 Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області (а.с.18) відомостей та довідки ТОВ «КК`КомЕнерго-Житомир» за №16267 від 20.07.2021 (а.с.9) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з акту ТОВ «КК`КомЕнерго-Житомир» від 24.06.2021 (а.с.8), відповідач за вказаною адресою з 2018 року житло не займає, у зв`язку з чим, за користування приміщенням та комунальні послуги грошові кошти не сплачує, що спричиняє позивачу незручності в користуванні житлом.

На ствердження вибуття, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресована кореспонденція, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Відповідно до ст.391 ЦК України, позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, ст.41 Конституції України та ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплюють принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти.

Стаття 383 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР передбачають право власника будинку (квартири) використовувати своє житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.156 Української РСР з врахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України тільки члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить йому, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Згідно ст.71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до ст.72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За викладених обставин та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону.

Керуючись ст.3, 4, 5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) визнати такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені судовий збір і комісію банка за переказ готівки без відкритого рахунку у загальному розмірі 958 (дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Житомирському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О. П. Сингаївський