Справа № 405/4921/20
Провадження №2/405/729/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Нетесі С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/4921/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього на її (позивача) користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 з 25 липня 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_5 . Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 29 квітня 2020 року (справа №405/1177/20), яке набрало законної сили 29 травня 2020 року, шлюб між нею (позивачем) та відповідачем було розірвано. Вказала, що на даний час донька повністю знаходиться на її (позивача) утриманні, в той час як відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдається, що стало підставою для її (позивача) звернення з позовом до суду про стягнення аліментів з відповідача, який є здоровою, працездатною особою, має стабільний дохід, інших дітей не має, а тому він спроможний надавати доньці матеріальну допомогу та сплачувати аліменти.

Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, судом повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому, від представника позивача - адвоката Кричун Ю.А. (діє на підставі ордеру серії ВА №1008918 від 07 жовтня 2020 року) до суду надійшло клопотання, яке зареєстровано судом 23.11.2020 року за вх.№7745, за яким представник позивача просив проводити судовий розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними матеріалами. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.Також представник позивача зазначив та просив врахувати при розгляді справи, що позивач уклала шлюб, та після укладення шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання, відзив на позов відповідач не подавав, на підставі чого суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів.

Крім того, судом відзначається, що відповідно до ч.ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 не повідомляв суд про поважність причин неявки в судові засідання, відзиву на позовну заяву не надав, на підставі чого суд вважає можливим розгляд справи за відсутності в судовому засіданні відповідача, оскільки його неявка в судове засідання, за викладених вище обставин, не перешкоджає розгляду справи у спорі про стягнення аліментів по суті та вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 25 липня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 29 квітня 2020 року (справа №405/1177/20), яке набрало законної сили 29 травня 2020 року. крім того, зазначеним рішенням позивачу відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що в Книзі реєстрації народжень 09 січня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за №13.

Батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження зазначені в графі «Батько» - ОСОБА_2 , в графі «Мати» - ОСОБА_8 .

Також встановлено, що позивач 28 серпня 2020 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , змінивши прізвище після державної реєстрації шлюбу з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис за №349.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Крім того, відповідно до ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідкою №2782 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 13 серпня 2020 року КП «ЖЕО №2 міської ради міста Кропивницького», за якою малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з позивачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше, за заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України), і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, або інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дитини, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обов`язків щодо останньої, приймаючи до уваги, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на утриманні позивача, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності обставин, за існування яких відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є молодою, здоровою та працездатною особою, не мав би можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, враховуючи також, що мінімальний гарантований Законом розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

При цьому, судом відзначається, що відповідно до ст. 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Крім того, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць.

Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якими передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, крім того, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Відповідно до ст.ст.141, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 17 серпня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова