Справа № 766/9548/19
УХВАЛА

про відмову в задоволенні подання

09.02.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючої судді Войцеховської Я.В.

при секретарі Кобець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні подання головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Федосєєва Сергія Миколайовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 праві виїзду за межі України, стягувач: ОСОБА_2 , -

встановив:

До суду 08.02.2021р. надійшло вищезазначене подання в якому головний державний виконавець просить постановити ухвалу про тимчасове обмеження права для виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування посилається на те, що на виконанні Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) знаходиться виконавчий лист № 766/9548/19 ( ВП № 61171694) виданий 29.01.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 01.04.2016р. в загальній сумі 210 913,14 гривень, та судового збору в сумі 1970 ,00 гривень

Державним виконавцем здійснено всі необхідні заходи примусового виконання рішення суду у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження». Проте, на даний час зобов`язання божника залишаються невиконаними, тому державний виконавець просить задовольнити вимоги.

В судове засідання старший державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Федосєєв С.М. не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши матеріали подання, матеріали справи № 766/9548/19, враховуючи положення ч.4 ст. 441 України щодо негайного розгляду подання, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28.10.2019р. справа № 766/9548/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за договором позики від 01.04.2016р. в загальній сумі 210 913,14 гривень та судовий збіру в сумі 1970 ,00 гривень.

29.01.2020р. на виконання зазначеного рішення було видано виконавчий лист на підставі якого 07.02.2020р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Виконавче провадження№ 61171694 з виконання зазначеного виконавчого листа перебуває на виконанні в Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Постанова про відкриття виконавчого провадження надсилалась боржнику за місцем його реєстрації.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Державним виконавцем у ході виконавчого провадження було вжито заходи щодо пошуку майна боржника та виконані інші виконавчі дії зокрема.

Згідно акту державного виконавця від 02.06.2020р. за виходом за адресою місця реєстрації боржника : АДРЕСА_1 , вдома нікого не виявилось, залишено виклик боржника.

Згідно акту державного виконавця від 31.07.2020р. державним виконавцем здійснено дзвінок на мобільний телефон дружини боржника ОСОБА_3 , яка повідомила, що її чоловік знаходиться на заробітках в Польщі, що вони перебувають в скрутному матеріальному становищі та будуть виконувати рішення суду шляхом щомісячних проплат.

03.08.2020р. на депозитний рахунок відділу ДВС на виконання рішення суду 766/9548/19 надійшли кошти в сумі 1000 грн. Розпорядженням державного виконавця № 61171694 від 14.08.2020р. стягувачу перераховано 727,27 грн. в рахунок погашення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні, що витікає з положень ч. 3 ст. 441 ЦПК України.

В своєму поданні державний виконавець, обґрунтовуючи вимоги , посилається на те, що ним вчинено дії по розшуку майна боржника, накладено арешти на майно та кошти боржника, але в добровільному порядку рішення суду боржник не виконує. Але, державний виконавець не надав відповідних доказів того, що ним вчинені всі можливі виконавчі дії по розшуку боржника та його майна. Вказуючи, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду державний виконавець не надав необхідних і достатніх доказів, які б свідчили про те, що боржник має закордонний паспорт, можливість виїхати за кордон, а обмеження у праві виїзду за кордон дасть можливість стягнути суму боргових зобов`язань, що в даному випадку не дає суду достатніх підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Крім того прохальна частина подання не містить повної інформації чи потрібно вилучати у боржника паспорта громадянина України для виїзду за кордон та до якого часу державний виконавець просить обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. ст. 247, 441 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Федосєєва Сергія Миколайовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Я.В.Войцеховська