Справа № 727/9738/21
Провадження № 2/727/2731/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Філатової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаною вище позовною заявою до Чернівецької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно.

Посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , що підтверджується актовим записом №523.

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на 2/10 частини будинковолодіння з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вона є спадкоємицею за законом першої черги як донька померлого. Спадщина нею була прийнята шляхом подачі заяви до Приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Войцеховського А.В. про прийняття спадщини за законом.

Інших спадкоємців у померлого немає.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач у визначеному Законом порядку звернулася до нотаріуса.

Однак, 07.09.2021 року приватним нотаріусом Войцеховським А.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених оригінальних документів, що підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_4 на вказані частки житлового будинку та документи, що підтверджують державну реєстрацію прав власності.

Згідно інформації, наданої Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації від 04.06.2018 року №1261, в АДРЕСА_1 знаходиться будинковолодіння з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, яке складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 134,10 кв.м., в тому числі житловою площею 89,40 кв.м., літньої кухні літ.Б, вбиральні літ. «В», вбиральні літ. «З», колодязю №1, огорожа №2-5, вигрібної ями №6. Також у довідці зазначено, що успадковується 2/10 частки будинковолодіння з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

28.10.1981 року Народним судом Ленінського району м.Чернівці було розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та поділено майно.

На даний час власниками будинковолодіння по АДРЕСА_1 є: ОСОБА_2 , якій належить 5/10 часток на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2021 року; ОСОБА_3 , якій належить 3/10 часток на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.06.2019 року у справі №727/4362/19, та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просила позов задовольнити, встановити факт родинних відносин, а саме, що особа, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та у свідоцтві про смерть записана як « ОСОБА_4 » є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також просила визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на спадкове майно, а саме на 2/10 частки будинковолодіння з належними до нього господарськими будівлями та спорудами,що знаходиться в АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 134,10 кв.м., в тому числі житловою площею 89,40 кв.м., літньої кухні літ.Б, вбиральні літ. «В», вбиральні літ. «З», колодязю №1, огорожа №2-5, вигрібної ями №6.

Відповідачем відзиву на позов подано не було.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав.

Представник відповідача Чернівецької міської ради у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог, якщо це не порушуватиме права інших осіб та просить ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у поданих до суду заявах не заперечували проти задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим міським ЗАГС м.Чернівці (а.с.64).

З дослідженого судом свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьком записано ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.64).

11.03.1978 року ОСОБА_6 одружилась, її прізвище після одруження зазначено як « ОСОБА_7 » (а.с.64).

Однак, у паспорті громадянина України ім`я позивача зазначено як « ОСОБА_1 » (а.с.3).

07.09.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Войціховського А.В. з заявою при видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого ОСОБА_4 , за якою було заведено спадкову справу №53/2021, що підтверджується копією спадкової справи.

У матеріалах спадкової справи наявна заява ОСОБА_3 про те, що вона не претендує на спадщину, яка відкрилась після смерті померлого батька ОСОБА_4 .

Однак, постановою приватного нотаріуса Войціховського А.В. від 07.09.2021 року було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, у зв`язку з тим, що позивачем не подано документи, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на спадкове майно.

Із досліджених судом матеріалів інвентарної справи вбачається, що 04.03.1966 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_4 купив 51/100 житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 та складається з чотирьох кімнат, загальною площею 58,90 кв.м. і надвірних будов.

Судом також встановлено, що рішенням Народного суду Ленінського району м.Чернівці від 28.10.1981 року було розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Поділено між сторонами 51/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Виділено ОСОБА_4 частину домоволодіння, що складається з житлової кімнати 2-2, площею 13,8 кв.м., кухні 2-1, площею 7,5 кв.м., підвалу літ.І 100%, 50% - літньої кухні літ.Г з верандою; 50 % вбиральні літ.Д, 1/6 частина колодця №1, огорожа №1.

На даний час власниками будинковолодіння по АДРЕСА_1 є: ОСОБА_2 , якій належить 5/10 часток на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2021 року; ОСОБА_3 , якій належить 3/10 часток на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.06.2019 року у справі №727/4362/19, та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначена обставина підтверджується матеріалами інвентарної справи на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

У силу положень статті 1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 Кодексу).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

За змістом пункту 4.9 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Відповідно до Розділу ІІ глави 10 пунктів 4.14, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців необхідно витребувати документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 серпня 2019 року в справі № 523/3522/16-ц (провадження № 61-21211св18) зроблено висновок, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

Матеріали справи свідчать про те, що померлий ОСОБА_4 є батьком позивача ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на 2/10 часток будинковолодіння з належними до нього господарськими будівлями та спорудами,що знаходиться в АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 134,10 кв.м., в тому числі житловою площею 89,40 кв.м., літньої кухні літ.Б, вбиральні літ. «В», вбиральні літ. «З», колодязю №1, огорожа №2-5, вигрібної ями №6.

Проте, постановою приватного нотаріуса Войціховського А.В. від 07.09.2021 року було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на спадкове майно.

З вищевикладеного суд дійшов висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , який подав заяву про прийняття спадщини. Внаслідок відсутності оригіналів документів на спадкове майно, вона не має можливості реалізувати своє право на спадщину, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.15,16,1216 - 1218, ст. 1261, ст. 1268 - 1270 ЦК України, ст.ст.12, 263, 264-265, 280-282, 284, 287, 288, 289 ЦПК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), яка проживає в АДРЕСА_3 є рідною донькою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на спадкове майно, а саме: на 2/10 частки будинковолодіння з належними до нього господарськими будівлями та спорудами,що знаходиться в АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 134,10 кв.м., в тому числі житловою площею 89,40 кв.м., літньої кухні літ.Б, вбиральні літ. «В», вбиральні літ. «З», колодязю №1, огорожа №2-5, вигрібної ями №6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Одовічен Я.В.