22-ц/804/819/21
185/6280/18

Головуючий у 1-й інстанції Черков В.Г.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
У Х В А Л А
10 лютого 2021 року м. Маріуполь
Донецький апеляційний суд у складі судді Попової С.А., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 24 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,
в с т а н о в и в:
Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 24 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства відмовлено.
Не погодившись з рішенням, ОСОБА_1 20.01.2021 за поштою подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.
Проте, апеляційне провадження у справі не може бути відкрито виходячи з наступного.
Так, апеляційна скарга подана з пропущенням строку на апеляційне оскарження.
Як вбачається, заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області було прийнято 24 вересня 2020 року, отже, останнім днем подачі апеляційної скарги є 26 жовтня 2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До апеляційної скарги заявником додано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження заочного рішення від 24.09.2020. В обґрунтування посилається на те, що під час прийняття рішення він знаходився поза межами України, на території Російської Федерації, про що долучено копії документів: бланку про прибуття іноземного громадянина строком до 14.08.2021; свідоцтво про надання тимчасового притулку на території Російської Федерації; міграційна картка № НОМЕР_1 , в цей період було обмежено право на в`їзд іноземців на територію України (до 28.09.2020). Також зазначив, що рішення йому не було направлено, його копію отримала представник ОСОБА_3 тільки 15.01.2021 (т. 2 а.с. 89, 93-103).
Як вбачається з матеріалів справи (т. 2 а.с. 37), представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 20.10.2020 за поштою подано заяву про перегляд заочного рішення, в якій зазначено, що «Заочне рішення суду від 24.09.2020 року поштовим листом представник позивача адвокат Омелай Н.М. отримала 02.10.2020 року, згідно роздруківки з трек-номером з інтернет порталу «Укрпошта»». На підтвердження додано копію конверта суду першої інстанції про направлення заочного рішення представникові Омелай Н.М. (т. 2 а.с. 44). Також, в рамках перегляду заочного рішення, представником подано заяви - про перенесення слухання справи, про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 11.11.2020, в яких зазначено: представник позивача адвокат Омелай Н.М. в інтересах ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 52, 58).
Згідно з ч. 7 ст. 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.
Відповідно до ч. 2 ст. 288 ЦПК України позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Крім того, згідно з ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Отже, твердження ОСОБА_1 про необізнаність щодо існування оскаржуваного рішення, через не направлення йому копії цього рішення не відповідають дійсності, оскільки з 20.10.2020 представником позивача - адвокатом Омелай Н.М., в інтересах ОСОБА_1 вчинялись певні процесуальні дії щодо висловлення незгоди з прийнятим рішенням. Тому, отримання 15.01.2021 копії рішення новим представником позивача ОСОБА_3 не є поважною причиною пропущеного, понад 3 місяці, строку на апеляційне оскарження.
Щодо посилання апелянта на обмеження права на в`їзд іноземців на територію України до 28.09.2020, в період прийняття рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 10-1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2020 № 712, на час дії карантину в період з 00 год. 00 хв. 28 серпня 2020 р. до 00 год. 00 хв. 28 вересня 2020 забороняється в`їзд на територію України іноземцям та особам без громадянства.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є громадянином України (т. 1 а.с. 6,7, 228).
Таким чином, у змісті поданої через 3,5 місяці апеляційної скарги на рішення, копія якого отримана представником 02.10.2020, не міститься зазначення обставин непереборного характеру, в тому числі запроваджених Урядом правових перепон, які об`єктивно зашкодили йому, як громадянину України, своєчасно подати апеляційну скаргу у передбачений законом тридцятиденний строк.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 цього Кодексу.
Також, відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на перше січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до положень п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяві, іншої заяви і скарги.
За подання позову немайнового характеру (визнання батьківства) в 2018 році підлягала сплаті сума судового збору у розмірі 704,80грн.
Отже, за подачу апеляційної скарги заявнику необхідно було сплатити - 704,80грн : 100 х 150 = 1057,20грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
При вказаних недоліках апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 не може бути відкрито судом апеляційної інстанції та апеляційна скарга залишається без руху для усунення недоліків, а саме: подання заяви з наведенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження; доплати судового збору з наданням оригіналу відповідного документа.
Керуючись п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України,
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 24 вересня 2020 року залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Суддя Донецького апеляційного суду С.А. Попова