Справа № 483/816/20
Провадження № 2/483/69/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Куцарова В.І.,

за участю секретаря судового засідання Шилінскас О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1 та її представника позивачки - адвоката Гладун Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Очакові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Друга Очаківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця та усунення від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про встановлення факту ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця та усунення від права на спадкування.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 24 серпня 1997 року до 02 травня 2019 року вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 . 12.08.2010 року, з метою забезпечення стабільності відносин, в Козирській сільській раді Очаківського району Миколаївській області відбулася державна реєстрація шлюбу. Проживали в її домоволодінні та були в ньому зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Шлюб у обох повторний. Відповідачка по справі ОСОБА_2 є усиновлена дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 після тяжкої хвороби ОСОБА_3 помер. Внаслідок цього відкрилась спадщина. До складу спадкового майна належать земельні ділянки розташовані в межах території Козирської с/ради Очаківського району Миколаївської області. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги за законом. За ст. 1260 ЦК усиновлений прирівнюється до родичів за походженням. Відповідно до ст. 1268 ЦК вона прийняла спадщину. Спадкова справа заведена 26.06.2019 року Другою Очаківською державною нотаріальною конторою. До спадкового реєстру внесено реєстраційний запис за № 6437644. Від нотаріуса вона дізналась, що відповідачка теж написала заяву про прийняття спадщини. За ст.202 Сімейного Кодексу України дочка зобов`язана утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, відповідачка ОСОБА_2 відповідно до приписів вищезазначених норм цивільного законодавства, мала безумовні обов`язки утримувати ОСОБА_3 , який був непрацездатним і потребував матеріальної допомоги. За висновками МСЕК ОСОБА_3 потребував постійного стороннього догляду, лікування, спостереження лікарями. Лікування, догляд за ОСОБА_3 потребували значних коштів, уваги, часу. Пенсія хворого складала 2000 грн. Вона постійно зверталася до всіх знайомих, родичів з проханням допомогти в лікуванні та догляді за хворим. В 2016, 2017 роках Радсадівська с/рада виділяла їй матеріальну допомогу. В 2018 році - ПСП «Козирське» відгукнулось на прохання та надало кошти. Також, Козирська сільська амбулаторія надала безкоштовні ліки та деякі дорогі ліки зі знижкою. Відповідачка ухилялась від виконання своїх обов`язків, жодного разу вона не провідала батька - ОСОБА_3 , не надала жодної копійки допомоги на підтримування його життєдіяльності. Вона працездатна, мала своє господарство, працювала, була добре освідомлена про тяжкий перебіг хвороб ОСОБА_3 . Тим більш, проживала вона в будинку АДРЕСА_2 по цій же вулиці, де проживав ОСОБА_3 . Відповідачка допомоги в поховані ОСОБА_3 та оплаті ритуальних послуг не надавала.

Посилаючись на викладене, позивачка просила встановити факт, що відповідачка ОСОБА_2 ухилялась від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця ОСОБА_3 та усунути відповідачку від права на спадкування.

Під час розгляду справи позивачка та її представник - ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримали, просили про їх задоволення.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, у своїх електронних листах на адресу суду повідомила, що перебуває за межами України, а тому з`явитись у судове засідання не має можливості. Крім того, у своїх письмових поясненнях, надісланих на адресу суду, позов не визнала. Підтвердила той факт, що не навідувала батька, оскільки його нова дружина заборонила йому спілкуватися з нею.

Представник третьої особи - Другої очаківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

12 лютого 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 12 лютого 2010 року (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с.9).

Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 15.11.2017 року ОСОБА_6 (після укладення шлюбу ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с.105).

Згідно копії довідки МСЕК Серії 12 ААА № 275573 від 25.01.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мав першу групу інвалідності (підгрупа 1Б) , потребував постійного стороннього догляду (а.с. 28).

Згідно з виписними епікризами з історії хвороби №6119/650, №12942/1598, виписками медичної картки, ОСОБА_3 мав цукровий діабет 2 типу, інсулінозалежний, стенокардію напруги ІІ ФК, атеросклеротичний кардіосклероз, перебував на замісній нирковій терапії (перитонеальний діаліз) з 01.11.2017 року та неодноразово проходив стаціонарне лікування у 2017-2019 роках (а.с. 13, 17, 27).

Згідно копії довідки від 11.02.2020 року № 19/20, 30 вересня 2018 року ПСП «Козирське» виділялася матеріальна допомога в сумі 3000 грн. на коштовне лікування тяжкохворого ОСОБА_3 (а.с.18).

З довідки від 31.01.2020 року, виданої виконкомом Козирського старостинського округу № 2 виконкому Радсадівської сільської ради, вбачається, що у 2016-2017 роках Корирською сільською радою, а у 2018 році Радсадівською сільською радою, виділялася матеріальна допомога на коштовне лікування тяжкохворого ОСОБА_3 (а.с. 26).

З дослідженої копії спадкової справи № 97/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , наданої Другою очаківською нотаріальної конторою Миколаївської області, що з заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_9 . Мати померлого - ОСОБА_10 відмовилася від прийняття своєї частини спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с.88-111).

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_11 вказала, що ОСОБА_12 знала з 2017 року. Познайомилися у обласній лікарні м.Миколаєва у відділенні нефрології (діаліз ний центр), де останній проходив лікування. Також зазначила, що він самостійно не міг навіть пігулки взяти, оскільки при високому тиску майже нічого не бачив. У лікарні його провідувала донька дружини ОСОБА_13 .

Допитана у якості свідка ОСОБА_14 вказала, що знає ОСОБА_15 з березня 1985 року. До 2014 року вона була її невісткою В 2003 році ОСОБА_12 прооперували та виявили цукровий діабет. З 2017 року він майже лежав. У ОСОБА_16 вдома вона була часто, допомогала по господарству, викликали часто «швидку», оскільки був високий тиск. До 2013 року відповідачка проживала по АДРЕСА_3 , потім почала їздити до Польщі. З 2000 року перестала спілкуватися з батьком.

Свідок ОСОБА_17 вказала, що є донькою ОСОБА_1 . З ОСОБА_18 мама зійшлася у 1997 році. Невдовзі йому зробили операцію та виявили цукровий діабет. З 2015 року він був інсулінозалежним, а з 2017 року був не гемодіалізі і без сторонньої допомоги не міг обходитися. Дочка ОСОБА_16 - ОСОБА_19 до 2000 року ще приходила до батька, а коли почав хворіти перестала. Останні 7-8 років їздить на заробітки.

Свідок ОСОБА_20 , допитана в режимі відеоконференції з Шумським районним судом Тернопільської області, вказала, що ОСОБА_3 є рідним братом її чоловіка. Після того, як йому зробили операцію, у нього стан був тяжкий, йому постійно робили гемодіаліз.

Свідок ОСОБА_10 , допитана в режимі відеоконференції з Шумським районним судом Тернопільської області, вказала, що ОСОБА_3 був її сином. Його доньку ОСОБА_15 та своїх онуків ніколи не бачила, навіть не спілкувалася з ними телефоном. Відмовилася від спадщини сина на користь його дружини.

Свідок ОСОБА_21 вказав, що знав ОСОБА_3 з 2008 року. Йому відомо тоді останній хворів на цукровий діабет. В 2017 році його просили часто відвезти ліки для ОСОБА_22 , або забрати його з лікарні. Його донька ніколи не допомагала. Знає, що ОСОБА_15 проживала в с.Козирка, чув, що вона їздила на заробітки до Польщі.

Допитана у якості свідка ОСОБА_23 пояснила, що є донькою ОСОБА_1 ОСОБА_24 знає з 1996-1997 років. З того часу до 2017 року проживали разом. З 2003 року у ОСОБА_3 здоров`я почало погіршуватися, а у 2017 році необхідно було робити операцію. Його прийомну доньку ОСОБА_25 знає з 1997 року. Дізнавшись про хворобу батька остання зникла, хоча бачила батька у лікарні, але все одно не відвідувала його.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відносини спадкування врегульовані діючим ЦК України, згідно зі ст. 1216 якого, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла спадкодавця, до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами ч.5 ст. 1224 ЦК України суду надано право усунути особу від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Таким чином, суд, вирішуючи справу, згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

При цьому, під безпорадним станом, як це роз`яснено в абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Разом з тим, під час вирішення спору насамперед підлягає з`ясуванню питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Отже, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Судом взято і до уваги висновки Верховного суду України у справі № 591/1405/18, в якій суд досліджував питання усунення від права на спадкування. Зокрема зазначено, що ВС зауважив, що під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Враховуючи вище наведене та положення ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення сторони позивача, свідків та керуючись цивільним законодавством України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивачки усунення відповідачки від права спадкування, оскільки матеріали справи містять докази здійснення позивачем опіки над спадкодавцем, який останні роки свого життя потребував постійного медичного догляду, а відповідачка ОСОБА_2 нехтувала своїми обов`язками, не надавала своєму батькові належної допомоги при житті, коли він хворів та лікувався від тяжкої хвороби, не приймала участі в його похованні, що теж знайшло своє підтвердження як в матеріалах справи, так і під час допиту свідків допитаних в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Друга Очаківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця та усунення від права на спадкування, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_15 ухилялась від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця ОСОБА_24 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Усунути ОСОБА_15 від права на спадкування після смерті ОСОБА_24 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 16 лютого 2021 року.

Головуючий