УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г. розглядаючи матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 про ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича по проведенню оцінки майна та визнання недійсними звітів про оцінку майна в межах виконавчого провадження № 64455797, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2021 року до Селидівського міського суду Донецької області надійшла зазначена скарга.

Мною, як головуючим суддею, були ухвалені рішення в цивільних справах 242/3822/19 та 242/3831/19. Не погоджуючись із рішеннями по справах, ОСОБА_1 подала апеляційні скарги.

Крім того, за заявою ОСОБА_1 здійснюється досудове розслідування у КП №0000951 від 20.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, за фактом можливого винесення головою Селидівського міського суду Донецької області ОСОБА_4 завідомо неправосудного рішення в цивільних справах 242/3822/19 та 242/3831/19.

Відповідно до п.3, ч.1, ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи. Так ініціювання КП за ст. 375 КК України відносно рішення ухваленого під моїм головуванням невільно зробило мене заінтересованим у результаті розгляду поданої 09.12.2021 р. заяви.

Зазначені підстави можуть викликати сумнів і у стороннього спостерігача, що є іншими обставинами передбаченими п.5, ч.1, ст. 36 ЦПК України.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

У відповідності до п.12 висновку №1(2001)Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Простандарти незалежності судових органіві незмінності суддів» від01.01.2001р.незалежність судової влади означає повну неупередженість з боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми,вільними від будь-яких зв`язків,прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою нетільки збоку сторіну конкретній справі,але із боку суспільства вцілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливлює в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Відповідно до п. 30 Рішення Європейського суду з прав людини від 01.10.1982 р. у справі «П`єрсак проти Бельгії» зазначається «Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність, чи навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п. 1 ст. Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу… тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений».

Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обгрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Щонайменші сумніви щодо неупередженості судді є підставою для його виходу з процесу (справи «Де Куббер проти Бельгії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Білуха проти України» та інш.).

Аналіз зазначених положень дає підстави дійти висновку про те, що підставою для самовідводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості судді, а достатнім є лише припущення, що суддя в силу будь-яких обставин не може зберегти безсторонність.

Враховуючи вищезазначені обставини, з метою виключення сумніву у неупередженості судді при розгляді даного кримінального провадження та недопущення порушення гарантованих діючим законодавством принципів судочинства вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Відповідно до ч.9 ст. 40 КПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від участі в провадженні 4-с/242/45/21 за скаргою ОСОБА_1 про ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича по проведенню оцінки майна та визнання недійсними звітів про оцінку майна в межах виконавчого провадження № 64455797.

Провадження передати до канцелярії суду.

Суддя