П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 2610/16140/2012

Номер провадження 22-ц/824/10668/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Головачова Я. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,

вивчивши апеляційну скаргу Мазура Олександра Леонідовича в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2021 року, постановлену під головуванням судді Рибака М. А., у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», приватний виконавець Кошарський Олександр Володимирович,

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року Мазур Олександр Леонідович в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою про визнання дій приватного виконавця Кошарського Олександра Володимировича, щодо відкриття виконавчого провадження № 63780107, неправомірними; скасування постанови приватного виконавця Кошарського Олександра Володимировича від 01 грудня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63780107; скасування постанови приватного виконавця Кошарського Олександра Володимировича від 01 грудня 2020 року про арешт майна боржника винесену у виконавчому провадженні № 63780107.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2021 року (а.с. 51-52) у задоволенні заяви про поновлення строку на подачу скарги, відмовлено. Скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», приватний виконавець Кошарський Олександр Володимирович, залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, 22 червня 2021 року Мазур Олександр Леонідович в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу у якій, посилаючись на її невідповідність вимогам ст. 449 ЦПК України, просив ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким поновити ОСОБА_2 строк для подачі скарги на неправомірні дії приватного виконавця Кошарського О. В.; зобов`язати суд першої інстанції прийняти до розгляду скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії приватного виконавця Кошарського О. В.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду першої інстанції про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження його звернення зі скаргою до суду вперше у строк, передбачений ст. 449 ЦПК України, а також доказів її повернення та доказів ознайомлення з ухвалою про повернення 01 березня 2021 року, є необґрунтованим та спростовується, зокрема, номером вхідної кореспонденції канцелярії суду.

Скаржник зазначає, що вперше ним було подано аналогічну скаргу до суду у період пандемії у зв`язку з чим, наявні у нього докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення зі скаргою до суду останнім не подавалися.

Скаржник зазначає, що подану ним вперше скаргу на дії приватного виконавця, яка була повернута ухвалою суду від 21 грудня 2020 року, останній не отримував, що виключає у нього можливість надати докази на підтвердження її повернення.

На думку скаржника, така підстава відмови, як ненадання ним доказів ознайомлення з судовим рішенням в ЄДРСР, є абсурдною.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Мазур О. Л. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Заінтересовані особи до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується звітом про відправку, у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явилися

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника скаржника, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у поновлені процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що заявником не додано до скарги та заяви про поновлення строку доказів того, що він звертався до суду зі скаргою в строк визначений ст. 449 ЦПК України, а саме 18 грудня 2020 року, доказів повернення такої скарги ухвалою суду від 21 грудня 2020 року, та доказів ознайомлення з ухвалою саме 01 березня 2021 року.

Залишаючи без розгляду скаргу на дії приватного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що вона була подана з пропуском строку встановленого ст. 449 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О. В. від 01 грудня 2020 року відкрито виконавче провадження № 63780107 з виконання виконавчого листа № 2610/16140/2012, виданого 29 серпня 2013 року (а.с 18). Також, у межах зазначеного виконавчого провадження приватним виконавцем були прийняті постанови про арешт майна боржника від 01 грудня 2020 року (а.с. 20-21) та про арешт коштів боржника від 01 грудня 2020 року (а.с. 22-23).

У скарзі на дії приватного виконавця та заяві про поновлення пропущеного строку звернення зі скаргою в порядку ст.ст. 447-449 ЦПК України ОСОБА_2 , як на підставу пропуску строку на звернення до суду зі скаргою посилався на те, що про порушення його прав діями (рішеннями) приватного виконавця йому стало відомо 08 грудня 2020 року, у день ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та отримання копій вищевказаних постанов. Разом з тим, доказів на підтвердження зазначеного, матеріали справи не містять.

Також, ОСОБА_2 зазначив, що вперше він звернувся до суду з аналогічною скаргою 18 грудня 2020 року, проте вказана скарга ухвалою від Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року була повернута скаржнику. З вказаною ухвалою ОСОБА_2 ознайомився лише 01 березня 2021 року. Разом з тим, доказів на підтвердження того, що скаржник дійсно вперше звертався з аналогічною скаргою до суду 18 грудня 2020 року та ознайомився з ухвалою про її повернення лише 01 березня 2021 року, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що скаржником не зазначено поважних причин пропуску процесуального строку на звернення до суду із даною скаргою на дії приватного виконавця, а відтак, підстави для його поновлення, відсутні.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку для подання скарги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що наявності підстав для залишення її без розгляду.

Посилання скаржника на те, що факт звернення його до суду з аналогічною скаргою 18 грудня 2020 року підтверджується, зокрема, номером вхідної кореспонденції канцелярії суду, є безпідставним, оскільки а матеріалах справи відсутня копія зазначеної скаржником скарги поданої ним до суду 18 грудня 2020 року з проставленою судом печаткою вхідної кореспонденції.

Посилання скаржника на те, що вперше скарга на дії приватного виконавця була подана ним до суду у період пандемії, у зв`язку з чим, звертаючись до суду з аналогічною скаргою вдруге, він не надавав до суду докази поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даною скаргою, не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки суд може прийти до висновку щодо наявності підстав для поновлення строку лише на підставі наданих стороною доказів, які скаржником до суду першої інстанції надані не були.

Колегія суддів не бере до уваги долучені скаржником до апеляційної скарги фотокартки (а.с. 91-92), оскільки вони були подані з порушенням приписів ч. 3 ст. 367 ЦПК України, а саме без підтвердження неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від скаржника.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Мазура Олександра Леонідовича в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 01 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я. В. Головачов

О. В. Шахова