Справа № 490/6540/21
н/п 2/490/4043/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

02 вересня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Шолох Л.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1748 від 20 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 9 202, 35 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 серпня 2021 року визначено головуючого у справі суддю Шолох Л.М.

Ознайомившись з матеріалами даної позовної заяви, судом зазначає таке.

Частиною другою статті 26 ЦПК України визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно частини 12 статті 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Місце виконання рішення визначено частиною 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Інформація про реєстрацію місця проживання позивача ОСОБА_1 , у м. Миколаєві відсутня, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Миколаєва від 25 серпня 2021 року.

У доданому до позовної заяви копії паспорта позивача місце реєстрації зазначено: АДРЕСА_1 .

Отже із наведеного слідує, що місце проживання позивача ОСОБА_1 не зареєстровано на території Центрального району м. Миколаєва.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо ОСОБА_1 відсутні. Отже, будь-якого майна, яке б перебувало на території Центрального району м. Миколаєва позивач ОСОБА_1 не має.

Будь-якої інформації про те, що місце роботи позивача знаходиться на території м. Миколаєва матеріали справи не містять.

Також слід зазначити, що та обставина, що місцезнаходження приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. на території м. Миколаєва не може вважатися місцем виконання виконавчого напису.

Абзац другий частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, що виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

На думку суду поняття «місце знаходження приватного виконавця» не є тотожним до поняття «місце виконання виконавчого напису».

Таким чином, в розумінні статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а є місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна.

Підсумовуючи зазначене суд дійшов висновку, що ця справа не віднесена до територіальної підсудності Центрального районного суду м. Миколаєва.

Частиною 9 статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ЦПК України).

Таким чином, оскільки місце проживання позивача зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , цю справу слід направити до Кривоозерського районного суду Миколаївської області для розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-14, 30-32, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - передати на розгляд за підсудністю до Кривоозерського районного суду Миколаївської області (55104, смт Криве Озеро, вул. Шевченка, 1А).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення.

Суддя Л.М. Шолох