Справа № 465/5933/18 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 22-ц/811/4141/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

29 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Шандри М.М.

Суддів: Левика Я.А., Копняк С.М.

перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача Вища кваліфікаційна комісія суддів України про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної і матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15 квітня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача Вища кваліфікаційна комісія суддів України про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної і матеріальної шкоди відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу 17 листопада 2021 року.

Перевіривши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 квітня 2020 року слід відмовити з таких підстав.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача Вища кваліфікаційна комісія суддів України про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної і матеріальної шкоди, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 була обізнана про відкриття провадження у даній справі, ухвала Залізничного районного суду м. Львова про відкриття провадження у даній справі від 11.11.2019 була оскаржена нею в апеляційному порядку.

Також з матеріалів справи убачається, що 11.03.2020 апелянт до Залізничного районного суду м. Львова подала заяву про збільшення позовних вимог.

Таким чином, апелянт була обізнана, що справа перебуває в проваджені Залізничного районного суду м. Львова.

Оскаржуване рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 квітня 2020 рокув Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднене 21.04.2020. Однак, апеляційна скарга подана лише 17.11.2021, тобто після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог частини 2 статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

В п. 46 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) від 29 жовтня 2015 року, яке набуло статусу остаточного 29 січня 2016 року, Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Також, в п. 41 рішення Європейського Суду з прав людини "Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський Суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

Доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду не містить.

Відтак, враховуючи, що апеляційна скарга подана апелянтом після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, та у зв`язку з відсутністю передбачених ч.2 ст. 358 ЦПК України підстав, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 квітня 2020 року слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 358 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 квітня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді