Справа № 310/9034/20
2/310/809/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3 (представник відповідача ОСОБА_4 ), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів, вказуючи, що вона з 04.08.2007 знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.06.2015 шлюб розірвано. Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.04.2016 стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач з березня 2016 року не виконував обов`язки щодо утримання дитини. За період з 29.03.2016 по 30.09.2020 створилась заборгованість, просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 224 767,41 грн.

13.05.2021 позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів у якій просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь 36489,84грн. за період з 29.03.2016 по 30.09.2020.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.01.2021 відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, підтримали і просили їх задовольнити. Пояснили, що зменшено позовні вимоги з урахуванням вимог ст. 196 СК України, оскільки розмір пені не може перевищувати розмір заборгованості по аліментам.

Відповідачем подано до суду письмові пояснення у яких він зазначив, що вчиняв всі можливі дії з оплати аліментів. Не оспорює, що станом на 01.10.2020 заборгованість за аліментами становила 35 977,21 грн. Вважає, що розрахунок неустойки позивачем зроблено невірно, без урахування висновків, що викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16. Надав свій розрахунок, згідно з яким сума пені за період з 29.03.2016 по 30.09.2020 складає 11 617,52 грн. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні відповідач та його представник адвокат Карпунькіна М.Е. позовні вимоги не визнали, з підстав викладених у письмовій заяві.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 04.08.2007 укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 04.08.2007 зроблено відповідний актовий запис № 404 (а.с. 8).

Із свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 22 травня 2009 року видно, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с. 9).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 червня 2015 по справі № 310/3342/15-ц розірвано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , зареєстрований 04.08.2007 у Відділі РАЦС по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського МУЮ Запорізької області, актовий запис № 404. Рішення набрало законної сили 23.06.2015 (а.с. 10).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Бердянськ Запорізької області, аліменти на користь ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 березня 2016 року і до її повноліття (а.с.11).

На підставі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 , ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с. 7),

Із долученого до позову розрахунку заборгованості від 13.10.2020 №47795, який виконано державним виконавцем Хохоляк С.В. вбачається, що ОСОБА_3 рішення суду про стягнення аліментів не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів починаючи з березня 2016 року по жовтень 2020 року в розмірі 35 977,21 грн. (а.с. 13-14).

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Належних і допустимих доказів щодо звільнення від обов`язку утримувати доньки відповідачем не надано. ОСОБА_3 знав, що за рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання дитини, однак доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку з чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банком, відповідачем не надано.

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відсутність гарантії виконання судового рішення в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Також у п. 9 ч. 3 ст. 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України.

Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько дитини несе не лише з рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до частини першої статті 196 СК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до статті 196 СК України. Зокрема, частину першу викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості».

У статті 58 Конституції України зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини другої статті 5 Цивільного кодексу України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (частини перша та друга статті 4 ЦК України).

Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом № 2037-VIII на підставі статті 58 Конституції та статті 5 ЦК України має зворотну дію в часі.

Аналогічні висновки щодо застосування відповідних норм права у спірних подібних правовідносинах викладені в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі № 753/12684/16.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При обчисленні розміру пені суд враховує правову позицію, що викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03,04.2019 року по справі № 333/6020/16.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць множимо на кількість днів заборгованості та множимо на 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повиннісплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Розраховуючи пеню за несплату та несвоєчасну сплату аліментів, суд застосовує зазначену вище формулу і з урахуванням сплачених відповідачем грошових коштів на погашення заборгованості;

розмір пені помісячно буде складати:

- за березень 2016 року:

8,9 (сплачено у грудні 2016)х1%х244=21,72

33,83 (сплачено у січні 2017) х1%х275=93,03

21,72+93,03=114,75грн;

- за квітень 2016 року:

116,17 (сплачено у січні 2017)х1%х245=284,62

111,5 (сплачено у серпні 2017) х1%х457=509,56

70,0 (сплачено у березні 2018) х1%х669=468,3

70,0 (сплачено у травні 2018) х1%х730=511,0

28,0 (сплачено у червні 2018) х1%х791=221,48

45,99 (сплачено у серпні 2018) х1%х822=378,03

284,62+509,56+468,3+511,0+221,48+378,03=2373,0грн;

- за травень 2016 року:

460,8 (сплачено у серпні 2018)х1%х791=3644,93;

- за червень 2016 року:

21,21 (сплачено у серпні 2018)х1%х761=161,41

439,59 (сплачено у вересні 2018)х1%х792=3481,55

161,41+3481,55=3642;

- за липень 2016 року:

460,8 (сплачено у вересні 2018)х1%х761=3506,69;

- за серпень 2016 року:

460,8 (сплачено у вересні 2018)х1%х730=3363,84;

- за вересень 2016 року:

220,39 (сплачено у вересні 2018)х1%х700=1542,73

28,0 (сплачено у жовтні 2018)х1%х730=204,40

212,41 (сплачено у грудні 2020)х1%х1522=3232,88

1542,73+204,4+3232,88=4980,01;

- за жовтень 2016 року:

100,15 (сплачено у грудні 2020)х1%х1491=1493,24

312,56 (сплачено у січні 2021)х1%х1522=4757,16

48,09 х1%х1731=832,44

1493,24+4757,16+832,44=7082,84;

- за листопад 2016 року:

460,8х1%х1732=7981,06;

- за лютий 2017 року:

650х1%х1642=10673,0;

- за березень 2017:

650х1%х1611=10471,5;

- за квітень 2017:

650х1%х1581=10276,5;

- за травень 2017 року:

650х1%х1550=10075,0;

- за червень 2017 року:

650х1%х1520=9880,0;

- за липень 2017 року:

888,5х1%х1489=13229,77;

- за серпень 2017 року:

888,5х1%х1458=12954,33;

- за вересень 2017 року:

888,5х1%х1428=12687,78;

- за жовтень 2017 року:

888,5х1%х1397=12412,35;

- за листопад 2017 року:

888,5х1%х1367=12145,80;

- за грудень 2017 року:

930х1%х1336=12424,8;

- за січень 2018 року:

930х1%х1305=12136,5;

- за лютий 2018 року:

930х1%х1277=11876,1;

- за березень 2018 року:

930х1%х1246=11587,8;

- за квітень 2018 року:

930х1%х1216=11308,8;

- за травень 2018 року:

930х1%х1185=11020,5;

- за червень 2018 року:

930х1%х1155=10741,5;

- за липень 2018 року:

972х1%х1124=10925,28;

- за серпень 2018 року:

972х1%х1093=10623,96;

- за вересень 2018 року:

972х1%х1063=10332,36;

- за жовтень 2018 року:

972х1%х1032=10031,04;

- за листопад 2018 року:

972х1%х1002=9739,44;

- за грудень 2018 року:

1013,5х1%х971=9841,09;

- за січень 2019 року:

1013,5х1%х940=9526,9;

- за лютий 2019 року:

1013,5х1%х912=9243,12;

- за березень 2019 року:

1013,5х1%х881=8928,9;

- за квітень 2019 року:

1013,5х1%х851=8624,89;

- за травень 2019 року:

1013,5х1%х820=8310,7;

- за червень 2019 року:

1013,5х1%х790=8006,65;

- за липень 2019 року:

1059х1%х759=8037,81;

- за серпень 2019 року:

1059х1%х728=7709,52;

- за вересень 2019 року:

1059х1%х698=7391,82;

- за жовтень 2019 року:

1059х1%х667=7063,53;

- за листопад 2019 року:

1059х1%х637=6745,83;

- за грудень 2019 року:

1109х1%х606=6720,54;

- за січень 2029 року:

2429,12х1%х575=13967,44;

- за лютий 2020 року:

2429,12х1%х546=3263,0;

- за березень 2020 року:

2449,68х1%х515=12615,85;

- за квітень 2020 року:

2449,68х1%х485=11880,95;

- за травень 2020 року:

2449,68х1%х454=11121,55;

- за червень 2020 року:

2449,68х1%х424=10386,64;

- за липень 2020 року:

2512,63х1%х393=9874,64;

- за серпень 2020 року:

2512,63х1%х362=9095,72;

За вересень 2020 року2512,63х1%х332=8341,93.

Таким чином загальний розмір пені за період з 29.03.2016 по 30.09.2020 складає 480 943,25 грн.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 196 СК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) в розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, що згідно з розрахунком від 13.10.2020 №47795 за період з 29.03.2016 по 30.09.2020 складає 35977,21 грн.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України та в розмірі, визначеному ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», оскільки позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 10,14,141,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, ст.ст. 180,196 СК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 35 977,21 грн. пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 908,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя