Справа № 496/1619/21
Провадження № 2/496/1422/21
10 грудня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Галич О.П.,
секретаря - Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , до
відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,
вимоги позивача: про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
позивач - повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
відповідач - повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився,
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1.09 квітня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 вересня 2017 року № 97188061, від 21 жовтня 2017 року № 101055055 та від 20 серпня 2018 року № 134928171, їй на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . В належній їй квартирі прописаний, але не проживає її син від попереднього шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В жовтні 2017 року син подарував їй належну йому частину квартири, що підтверджується договором дарування 1/3 частини квартири, посвідченим 21 жовтня 2017 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області (реєстровий № 1 - 2351). З моменту укладення правочину син добровільно перестав проживати за вищезазначеною адресою та користуватися житлом. У зв`язку з тим, що за адресою реєстрації ОСОБА_2 надходить кореспонденція невідомого змісту, яку вона не може отримати, вона побоюється за своє майно. За таких умов вважає, що має всі права на звернення до суду із заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Так як згідно довідки № 637, виданої 18 березня 2021 року виконавчим комітетом Біляївської міської ради Одеської області, за вищезазначеною адресою дійсно зареєстрований ОСОБА_2 , 1994 року народження. Факт не проживання відповідача в належному їй житлі з жовтня 2017 року підтверджується актом, складеним депутатом Біляївської міської ради Одеської області, підписаним сусідами та скріпленим печаткою міськради. За таких обставин вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням, так як він не мешкає за адресою своєї реєстрації більше трьох років. У зв`язку з викладеним, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.
3. Відповідач до суду відзив на позов не надав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі.
4.Позивачка у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти прийняття заочного рішення. (а.с. 22)
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
5.Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 квітня 2021 року справа була передана судді Галич О.П.
6.Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12 квітня 2021 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання.
7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 14 вересня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено до розгляду справу.
8.Відповідач в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
9.Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України - шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.
10.Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
11.Судом встановлено, що відповідно до витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 вересня 2017 року № 97188061, від 21 жовтня 2017 року № 101055055 та від 20 серпня 2018 року № 134928171, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 7-9)
12.Згідно договору дарування 1/3 частини квартири, посвідченим 21 жовтня 2017 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області (реєстровий № 1 - 2351) у жовтні 2017 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 належну йому частину квартири (а.с.10-11)
13.Згідно довідки виконавчого комітету Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області № 637 від 18 березня 2021 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , також за даною адресою зареєстровані: чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 , донька ОСОБА_4 (а.с.12)
14.Згідно акту депутата Біляївської міської ради ради Біляївського району Одеської області - Ніцевича М.О., за підписом свідків, ОСОБА_1 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , також в даній квартирі проживають: чоловік ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 . За вказаною адресою прописаний, але проживаючий син позивачки від першого шлюбу ОСОБА_2 , який не проживає в квартирі з жовтня 2017 року, (його насильні речі при огляді не виявлено) (а.с. 13)
V. Оцінка Суду.
15. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
16. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
17.Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
18. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав.
19. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11).
20. Як встановлено матеріалами справи, позивачка є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якій зареєстрований відповідач.
21. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України).
22. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
23. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
24. Підстави для визнання члена сім`ї власника таким, що втратив право користування житловим приміщенням, визначені ч. 2 ст. 405 ЦК України, а саме відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
25.Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
26. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
27.Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
28.Таким чином згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
29.Відповідно до п. 26 вказаних вище Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
30. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
31. Відповідно до позовних вимог позивача та наданих письмових доказів, суд вважає доведеним, що відповідач не проживає більше чотирьох років в квартирі, яка належить позивачу на праві власності. Доказів на підтвердження поважності причин не проживання в квартирі за місцем реєстрації відповідачем суду не подано.
32. З урахуванням викладеного, досліджених по справі доказів, встановлених обставин справи, суд вважає, що позивачем доведено наявність передбачених законом підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст. ст. 13, 81, 259, 263, 265, 268, 280-282, 352, 353, 354 ЦПК України, суд -
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
3. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
6. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
7. Повний текст рішення складено 10 грудня 2021 року.
Суддя О.П. Галич