РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування транспортного засобу, визнання права власності на транспортний засіб,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд за підсудністю з Дарницького районного суду м.Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування транспортного засобу, визнання права власності на транспортний засіб.

В своєму позові позивач просить суд витребувати на користь позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Луганськ та зареєстрований у АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 у відповідача - ОСОБА_2 , автомобіль HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_3 , бежевого кольору, об`єм двигуна 3471 куб.см, кузов НОМЕР_4 , 2008 року виробництва; визнати за позивачем - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Луганськ та зареєстрований у АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на автомобіль HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_3 , бежевого кольору, об`єм двигуна 3471 куб.см, кузов НОМЕР_4 , 2008 року виробництва.

В судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 позивач по справі ОСОБА_1 являвся власником транспортного засобу марки автомобіль HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_6 , бежевого кольору, об`єм двигуна 3471 куб.см, кузов НОМЕР_7 , 2008 року виробництва.

27 серпня 2017 року по вул.Урлівська, 9 у м.Києві у період часу з 02 год.30 хв. до 16 год.20 хв. вищевказаний транспортний засіб з не охоронюваної автомобільної стоянки було викрадено невстановленою особою.

27 серпня 2017 року позивач звернувся до Дарницького УП ГУНП у м.Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення. На підставі якої були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.3 ст.289 КК України №0009335. (а.с.12-15)

В подальшому, 19 січня 2019 року позивач переглядаючи інтернет-ресурс «Avto Ria.ua» в одній із об`яв про продаж автомобіля впізнав належний йому автомобіль.

21 січня 2019 року під час огляду вказаного автомобіля марки HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_3 на АЗС «ОККО», що на виїзді м.Рівне, де попередньо з продавцем вони домовились про зустріч з метою огляду автомобіля, позивач зрозумів, що вказаний автомобіль був саме його, який 27 серпня 2017 року було викрадено. З`ясувавши це, позивач зателефонував 102 та повідомив правоохоронні органи.

У зв`язку з наведеними обставинами Рівненським ВП ГУНП у Рівненській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000411 за ознаками складу злочину, передбаченого ст.290 КК України, а транспортний засіб марки HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_3 було поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою м.Рівне, вул.Київська, 101 Ж.

В подальшому, на виконання ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 24 січня 2019 року по справі №753/17921/19 вказаний автомобіль марки HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_3 було вилучено та доставлено до Дарницького УП ГУНП в м.Києві.

Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м.Києві Бєлого Б.В. від 25 січня 2019 року вищевказаний транспортний засіб марки HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_3 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №00009335 від 28 серпня 2017 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 15 лютого 2019 року по справі №753/3572/19 накладено арешт саме на автомобіль марки Honda Pilot, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .

З дослідженого в судовому засіданні висновку експертів за результатами проведення комісійної трасологічної експертизи від 20 червня 2019 року №2724/2725/19-33/17488/19-31 проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається, що експертом оглядався саме автомобіль марки HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_3 , а не автомобіль марки HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_8 , під час чого встановлено: 1. Ідентифікаційний номер НОМЕР_4 нанесений у відсіку двигуна на автомобілі Honda Pilot з номерними знаками НОМЕР_3 змінам не піддавався. 2. Досліджуваний автомобіль Honda Pilot з номерними знаками НОМЕР_3 кустарно зварений з двох частин, що належать двом різним автомобілям. Номерна панель з номером НОМЕР_4 та прилеглі деталі, передні стійки до вітрового скла та лонжерони, днище до спинок задніх сидінь належать одному автомобілю. Передній стійки від вітрового скла і вище та середні стійки, багажне відділення, дах, задні пороги, передні пороги на половину, оздоблення салону, електропроводка та 14 датчиків належать іншому автомобілю з номером НОМЕР_7 . 3. Номер двигуна НОМЕР_9 , встановлений на наданому на дослідження автомобілі Honda Pilot з номерними знаками НОМЕР_3 , змінам не піддавався.

З дослідженого в судовому засіданні висновку експертів за результатами проведення комплексної трасологічної та авто товарознавчої експертизи від 04 липня 2019 року №10576/19-54/10577/19-52/10578/19-34/14993-15017/19-34 проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається, що експертом оглядався саме автомобіль марки HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_3 , а не автомобіль марки HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_8 під час чого встановлено: 1. Центральна частина решітки радіатора, встановлена на автомобілі марки Honda Pilot, д.н.з. НОМЕР_3 до перефарбування у чорний матовий колір мала світло-сірий колір. 2. Всі крила автомобіля (2 передніх та 2 задніх), дах, дві середні стійки, всі дверцята автомобіля не перефарбовувалися і мають стандартне заводське лакофарбове покриття. ЛФП лівої передньої стійки має кустарне (незаводське) ЛФП і відрізняється від ЛФП вищеназваних деталей за всіма дослідженими ознаками. ЛФП правої передньої стійки відрізняється від ЛФП всіх інших ділянок автомобіля (в тому числі і лівої передньої стійки) за наявністю серед шарів ЛФП декоративного покриття чорного кольору; таке ж покриття міститься на днищі автомобіля (під сидінням автомобіля). Тобто, імовірно, ці деталі мали первинне (заводське) декоративне покриття чорного кольору. ЛФП всіх ділянок автомобіля, розташованих в моторному відсіку, співпадають між собою, відрізняються від ЛФП всіх інших деталей автомобіля, і мають кустарне (не заводське) ЛФП. ЛФП бамперів автомобіля відрізняються між собою за дослідженими ознаками, передній бампер перефарбовувався. 3. При обшивці вставок у дверних картах, підлокітниках на лівій та правій передній дверях, кришки підлокітника між сидіннями та вставок і підлокітників на задніх дверях використовувався матеріал різного якісного хімічного складу. 4. Вітрове (лобове) скло, наявне на дослідженому автомобілі Honda Pilot, н/з НОМЕР_3 встановлене не заводом-виробником автомобіля. 5. Ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , нанесений на задній стінці моторного відсіку наданого на дослідження автомобіля Honda Pilot, н/з НОМЕР_3 , змінам не піддавався. Даний автомобіль зварений та складний в не заводських умовах з двох частин, які належать двом різним автомобілям. Номерна панель з номером НОМЕР_4 та прилеглі деталі, передні стійки до рівня вітрового скла, лонжерони, днище до спинок задніх сидінь належать одному автомобілю відповідно з номером НОМЕР_4 . А передні стійки від рівня вітрового скла і вище, дах із середніми стійками, багажне відділення, пороги від заднього краю до середини пройомів передніх дверей належать іншому автомобілю з номером НОМЕР_7 . Фактична комплектація дослідженого автомобіля Honda Pilot, н/з НОМЕР_3 , стосовно верхньої, задньої і бокової частин кузова (з дверима, крилами і заднім бампером, враховуючи результати хімічного дослідження), салону та електронних систем контролю і безпеки, а також більшості дрібних комплектуючих деталей моторного відсіку відповідає заводській комплектації автомобіля з ідентифікаційним номером НОМЕР_7 і не відповідає заводській комплектації автомобіля з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 . 6. Наданий на дослідження автомобіль Honda Pilot, н/з НОМЕР_3 не комплектувався заводом-виробником окантовкою решітки радіатора, наявною на ньому, згідно маркування на даній окантовці. 7. Наданий на дослідження автомобіль Honda Pilot, н/з НОМЕР_3 не комплектувався заводом-виробником дефлектором капоту (мухобійкою), дефлекторами для вікон на дверцятах (обтічники вікон), дефлектором для люку (обтічник люку) на даху. Визначити, чи комплектувався заводом-виробником автомобіль Honda Pilot, н/з НОМЕР_3 , накладкою на передній бампер (губкою»), боковими порогами, розширювачами колісних арок не видалося можливим у зв`язку з обмеженими умовами для проведення розбиральних робіт. 8. Визначити, чи встановлені заводом-виробником на автомобіль Honda Pilot, н/з НОМЕР_3 , дзеркальні елементи бокових дзеркал передніх дверей, не видалося можливим в зв`язку з обмеженими умовами для проведення розбиральних робіт. 9. Заглушка ременя безпеки сидіння водія, яка знаходиться в автомобілі на момент дослідження не відноситься до заводської комплектації автомобілів Honda Pilot. Визначити, якій моделі автомобіля вона належить, не видалося можливим в зв`язку з недостатністю на ній характерних ознак. 10. Середня ринкова вартість автомобіля марки Honda Pilot номер кузова НОМЕР_7 , станом на 27.08.2017 складала: 528503,30 грн. 11. На ручці шторки задньої двері автомобіля Honda Pilot, н/з НОМЕР_3 , наявні пошкодження у вигляді численних дрібних подряпин і заглиблень.

Згідно довідки АТМ (ДАІ) щодо автомобіля HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_6 , кузов НОМЕР_7 , 2008 року виробництва, дата першої реєстрації транспортного засобу 07 квітня 2009 року; перереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу та ін. (оформлено нотаріально) 15 квітня 2016 року на ОСОБА_1 .

Згідно довідки АТМ (ДАІ) щодо автомобіля HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 , 2008 року виробництва, дата першої реєстрації 29 листопада 2011 року; вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торговельній організації 27 квітня 2018 року на ОСОБА_2 .

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Статтею 19 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

У зв`язку з наведеним, а також згідно викладених фактичних обставин справи, оскільки таке право власності позивача на транспортний засіб, а саме автомобіль марки HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_3 , а не автомобіль марки HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_8 , кузов НОМЕР_4 , 2008 року виробництва заперечується, тому є всі підстави для відновлення порушеного права позивача шляхом визнання права власності на транспортний засіб. Визнання права власності на транспортний засіб за позивачем є необхідним способом захисту у даному випадку, зокрема, дозволить останньому звернутися з заявою про скасування арешту майна у порядку ст.174 КПК України, оскілки такого права позивач у даний час позбавлений.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребовувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Постановою ВСУ від 17 грудня 2014 року по справі №6-140цс14 визначено, що за положеннями зазначених норм права власник може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду таких спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо.

Оскільки майно вибуло з володіння власника не з його волі, тому є підстави для відновлення та захисту порушеного права позивача, шляхом витребування майна з незаконного володіння відповідача по справі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, які повністю спростовують заперечення відповідача викладені у письмовому відзиві та підтримані представником в судовому засіданні, тому суд приходить до висновку, оскільки вимоги позивача не спростовані відповідачем, а тому вони підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, як інвалід другої групи, що підтверджується дослідженим пенсійним посвідченням № серії НОМЕР_10 виданим 01 серпня 2013 року , рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263-265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.15,16,19,203,215,317,321,330,387,388 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування транспортного засобу, визнання права власності на транспортний засіб задоволити.

Витребувати на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , іпн. НОМЕР_2 у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , транспортний засіб марки HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_8 , бежевого кольору, об`єм двигуна 3471 куб.см, кузов НОМЕР_4 , 2008 року виробництва.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , іпн. НОМЕР_2 право власності на транспортний засіб марки HONDA PILOT д.н.з. НОМЕР_8 , бежевого кольору, об`єм двигуна 3471 куб.см, кузов НОМЕР_4 , 2008 року виробництва.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 1536,80 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , іпн. НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої АДРЕСА_2

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов