Справа № 752/2516/21
Провадження № 2-з/752/121/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кахно І. А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»), треті особи, які не заявляють вимог на предмет спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т. В., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков М. О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Звертаючись до суду з указаним позом, ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 21 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В., зареєстрованого в реєстрі за № 4609, що здійснюється в рамках виконавчого провадження ВП № 63729940, відкритого 24 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М. О.

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа призведе до утруднення чи унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (адже сума стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса становить 20 665,94 дол. США та 1500,00 грн), за захистом яких вона звернулась до суду, у випадку задоволення її позову. При цьому, приватний виконавець уже вживає заходів щодо стягнення на підставі виконавчого документа. Так, приватним виконавцем на рахунки позивача уже накладено арешт, що саме по собі має негативні наслідки для позивача щодо обмеження його прав та свідчить про намір стягнути кошти, що містяться на рахунках або будуть перераховані на рахунки позивача. Заявник вввжає, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме ефективному захисту порушених прав позивача.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до позовної заяви документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підстави вимог своєї заяви, суд вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що спір виник щодо виконавчого напису, вчиненого 21 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В., зареєстрованого в реєстрі за № 4609, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

24 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М. О. на виконання оспорюваного виконавчого напису відкрито виконавче провадження ВП № 63729940.

24 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М. О. у межах виконавчого провадження ВП № 63729940 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

24 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М. О. у межах виконавчого провадження ВП № 63729940 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

24 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М. О. у межах виконавчого провадження ВП № 63729940 винесено постанову про арешт коштів боржника.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник посилається на те, що примусове виконання зазначеного виконавчого напису до ухвалення рішення по суті спору порушує права позивача та призводить до ускладнення або неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки приватним виконавцем здійснюються дії щодо примусового виконання виконавчого напису, який оскаржується боржником у судовому порядку. Заявник вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису викликане необхідністю нівелювання реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у справі та своєчасне невжиття таких заходів може стати перешкодою для належного та повного захисту і відновлення порушених цивільних прав позивача, у зв`язку із тим, що з позивача буде стягнуто всю суму заборгованості за незаконним виконавчим написом нотаріуса.

Ураховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно з вимогами частини третьої статті 154 ЦПК України.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність її задоволення, оскільки виконавчий напис є предметом судового розгляду та приватним виконавцем вчиняються виконавчі дії, направлені на виконання виконавчого напису, законність якого оспорюється позивачем.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 21 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрованого в реєстрі за № 4609, що здійснюється в рамках виконавчого провадження ВП № 63729940, відкритого 24 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем, про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Стягувач - акціонерне товариство «Альфа-Банк», , адреса: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, 100.

Боржник - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Треті особи:

-приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, адреса: АДРЕСА_2 .

-приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович, адреса: 07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, вулиця Шолуденка, 19.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. А. Кахно