ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 680/214/16-ц
Провадження № 22-ц/4820/50/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Купельський А.В.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: прокурор Грамчук Т.А., представник відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2016 року за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації, Новоушицької районної державної адміністрації до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова Володимира Юрійовича, приватного нотаріуса Красилівського районного нотаріального округу Грибчика Анатолія Мусійовича про визнання недійсною декларації про готовність об`єкта до експлуатації та скасування її реєстрації, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, іпотеки, скасування рішень приватних нотаріусів (державних реєстраторів) і зобов`язання знести самочинне будівництво,

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації, Новоушицької районної державної адміністрації, в якому просив :

1. Визнати недійсною декларацію № ХМ89, подану ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про готовність об`єкта до експлуатації (елінг з кімнатами відпочинку (А-ІІ)) та скасувати її реєстрацію.

2 Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 790, укладений 2 вересня 2014 року ОСОБА_2 з ОСОБА_6 (далі договір купівлі-продажу № 790).

3. Визнати недійсним договір іпотеки № 799, укладений 3 вересня 2014 року ОСОБА_6 з ОСОБА_7 (далі договір іпотеки № 799).

4. Скасувати рішення приватного нотаріуса Красилівського районного нотаріального округу Грибчика А.М. від 2 вересня 2014 року (індексний номер 15505090) про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_6 на Ѕ частину елінгу з кімнатами відпочинку, розташованого на АДРЕСА_1 (далі також елінг), та рішення від 3 вересня 2014 року (індексний номер 155443656) про державну реєстрацію права іпотеки на Ѕ частину елінгу за ОСОБА_7 .

5. Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 2333, укладений 8 вересня 2014 року ОСОБА_3 з ОСОБА_4 (далі договір купівлі-продажу № 2333).

6. Визнати недійсним договір іпотеки № 2334, укладений 8 вересня 2014 року ОСОБА_4 з ОСОБА_5 (далі договір іпотеки № 2334).

7. Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова В.Ю. від 8 вересня 2014 року (індексний номер 15638709) про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_4 на Ѕ частину елінгу з кімнатами відпочинку, розташованого на АДРЕСА_1 , та рішення від 8 вересня 2014 року (індексний номер 15642107) про державну реєстрацію права іпотеки на Ѕ частину елінгу за ОСОБА_5 .

8. Зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що 17 травня 2007 року голова Новоушицької РДА видав розпорядження № 355/07, згідно з яким Державне підприємство «Красилівський агрегатний завод» (далі ДП «Красилівський агрегатний завод») отримало дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для облаштування пляжу за рахунок земель державної власності на території Вільховецької сільської ради.

20 листопада 2012 року голова Хмельницької ОДА видав розпорядження № 347/2012-р (далі розпорядження), згідно з яким затвердив ДП «Красилівський агрегатний завод» проект землеустрою та передав цьому підприємству в оренду на 49 років земельну ділянку із земель водного фонду за межами населеного пункту с. Рудківці Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області рекреаційного призначення (облаштування пляжу) загальною площею 1,1781 га.

24 грудня 2012 року Новоушицька РДА та ДП «Красилівський агрегатний завод» на підставі розпорядження уклали договір оренди земельної ділянки № 184/2012 (далі договір оренди).

Упродовж 2009 2010 років на цій земельній ділянці водного фонду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без будь-яких дозвільних документів збудували елінг.

16 серпня 2013 року з метою узаконення самочинного будівництва ДП «Красилівський агрегатний завод» уклало з ОСОБА_3 договір суборенди № 06-201 земельної ділянки площею 0,0158 га (далі договір суборенди № 06-201), а з ОСОБА_2 договір суборенди земельної ділянки площею 0,0298 га за № 06-200 (далі договір суборенди № 06-200). За умовами цих договорів суборендарі отримали право на встановлення споруд.

29 жовтня 2013 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області зареєструвала подану ОСОБА_3 та ОСОБА_2 декларацію. На її підставі реєстраційна служба Новоушицького районного управління юстиції зареєструвала за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності на елінг.

2 вересня 2014 року ОСОБА_2 відчужив за договором купівлі-продажу № 790 Ѕ частину елінгу ОСОБА_6 , яку той за договором іпотеки № 799 3 вересня 2014 року передав в іпотеку ОСОБА_7

8 вересня 2014 року ОСОБА_3 відчужив за договором купівлі-продажу № 2333 Ѕ частину елінгу ОСОБА_4 , яку той за договором іпотеки № 2334, 8 вересня 2014 року передав в іпотеку ОСОБА_5 .

Незаконне будівництво ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також незаконне використання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 земельної ділянки водного фонду рекреаційного призначення зачіпає інтереси держави у сфері охорони земель.

Суди у справах № 680/721/14-ц і 680/722/14-ц визнали недійсними договори суборенди № 06-200 та 06-201 і скасували їх державну реєстрацію.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2016 року позов задоволено частково: скасовано реєстрацію декларації № ХМ89; визнано недійсним договір купівлі-продажу № 790; скасовано рішення приватного нотаріуса Красилівського районного нотаріального округу Грибчика А.М. від 02 вересня 2014 року (індексний номер 15505090) про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_6 на 1/2 частину елінгу; визнано недійсним договір купівлі-продажу № 2333; скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова В.Ю. від 08 вересня 2014 року (індексний номер 15638709) про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_4 на 1/2 частину елінгу; визнано недійсним договір іпотеки № 799; скасовано рішення приватного нотаріуса Красилівського районного нотаріального округу Грибчика A.M. від 03 вересня 2014 року (індексний номер 15541223) про державну реєстрацію права іпотеки за ОСОБА_7 ; визнано недійсним договір іпотеки № 2334; скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова В.Ю. від 08 вересня 2014 року (індексний номер 15643943) про державну реєстрацію права іпотеки за ОСОБА_5 ; зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знести самочинне будівництво на АДРЕСА_1 ; у решті позовних вимог (щодо визнання недійсною декларації) відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що елінг збудований у прибережній захисній смузі та не є гідротехнічною спорудою. Його будівництво ОСОБА_3 та ОСОБА_2 здійснили на земельній ділянці, яка не була для цього відведена, без належних дозволів на будівництво, без належно затвердженого проекту, у прибережній захисній смузі, в межах якої заборонене будівництво будь-яких споруд, крім гідротехнічних. Тому слід скасувати реєстрацію декларації та зобов`язати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знести самочинно побудований елінг.

Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані об`єкти, не є об`єктами права власності, а тому їх не можна відчужити чи передати в іпотеку. Вказане є підставою як для визнання оскаржених договорів купівлі-продажу й іпотеки недійсними, так і для скасування оскаржених рішень про державну реєстрацію відповідних речових прав.

Справа судами переглядалась неодноразово.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції у частині задоволених позовних вимог і ухвалено нове, яким позов задоволено частково: скасовано реєстрацію декларації № ХМ89; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції за вимогою про зобов`язання знести самочинне будівництво та закрито провадження у справі в цій частині, оскільки цю вимогу слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року:

скасовано ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року, а справу в частині вимоги про зобов`язання знести самочинне будівництво передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду;

рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року у частині вирішення вимог про скасування реєстрації декларації, визнання недійсними договорів купівлі-продажу й іпотеки та скасування рішень приватних нотаріусів (державних реєстраторів) скасовано, а рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2016 року про задоволення цих позовних вимог залишено в силі;

рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року та рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2016 року в частині вирішення вимог до приватних нотаріусів (державних реєстраторів) скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні вимог до вказаних відповідачів як неналежних;

у решті рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року та рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2016 року залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , щодо задоволення позову в частині зобов`язання апелянтів знести самочинне будівництво на АДРЕСА_1 , зазначали, що судом першої інстанції було неправомірно прийнято до розгляду позовні вимоги про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації та про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, в яких позивачами та відповідачами є відповідні органи державної влади та які підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Судом неправомірно застосовано до спірних правовідносин ст.376 ЦК України, а також безпідставно скасовано державну реєстрацію декларації про готовність завершеного будівництвом об`єкта до експлуатації, не надано належної оцінки доказам, які підтверджують як статус спірного об`єкта нерухомого майна, як елінгу, так і свідчать про законність переходу права власності на елінг від апелянта до іншої особи.

В судове засідання апелянти ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.

Від представника апелянтів ОСОБА_8 надійшла вже третє заява про відкладення розгляду справи на інший день, оскільки апелянти ОСОБА_2 через похилий вік, ОСОБА_3 у зв`язку з інвалідністю перебувають на самоізоляції. Причиною неявки у судове засідання представника апелянтів Ярошенко Р.В. є надання переваги участі у розгляді іншої справи. Крім того, як зазначається в заяві, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_8 не мали достатньо часу для підготовки до участі в даній справі.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарів Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Колегія суддів вважає, що зазначені причини неявки в судове засідання апелянтів та їх представника є неповажними. Заявники реалізували своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі та зважаючи на розумні строки розгляду справи, на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), неявка апелянтів, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Прокурор Грамчук Т.А. в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.

Представники Хмельницької обласної державної адміністрації, Новоушицької районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляд справи повідомлені належним чином. Надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надійшла заява про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України Вінер М.В. в судовому засіданні покладалася на думку суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року, а справу в частині вимоги про зобов`язання знести самочинне будівництво передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, у зв`язку з чим тільки в цій частині переглядається рішення суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 17 травня 2007 року Новоушицька районна державна адміністрація видала розпорядження № 355/07-р про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду державному підприємству «Красилівський агрегатний завод» земельної ділянки за рахунок земель державної власності на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області для рекреативних та туристичних цілей.

Розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації від 20 листопада 2012 року № 347/2012-р затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами с. Рудківці Новоушицького району Хмельницької області, в користування на умовах оренди ДП «Красилівський агрегатний завод» для рекреаційного призначення (облаштування пляжу і встановлення інших споруд), передано в оренду ДП «Красилівський агрегатний завод» земельну ділянку загальною площею 1,1781 га за рахунок земель водного фонду строком на 49 років і надано повноваження Новоушицькій районній державній адміністрації на укладення договору оренди вказаної земельної ділянки.

24 грудня 2012 року Новоушицька районна державна адміністрація та ДП «Красилівський агрегатний завод» уклали договір оренди земельної ділянки № 184/2012, за умовами якого райдержадміністрація передала вказаному підприємству в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,1781 га, для рекреаційного призначення (облаштування пляжу). При цьому, орендар зобов`язався виконувати обмеження щодо об`єкта оренди, передбачені законом або договором, і дотримуватися режиму використання земель рекреаційного призначення. Договір оренди зареєстрований у відділі Держкомзему у Новоушицькому районі Хмельницької області за № 03772.

16 серпня 2013 року ДП «Красилівський агрегатний завод», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договори суборенди земельних ділянок № 06-201 та №06/200, за умовами яких підприємство передало останнім в строкове платне користування частину орендованої ним земельної ділянки площею 0,0158 га та площею 0,0298 га для рекреаційного призначення (облаштування пляжу і встановлення інших споруд) строком на 48 років з моменту державної реєстрації цих договорів. 19 вересня 2013 року реєстраційна служба зареєструвала договори суборенди земельних ділянок.

Хмельницька обласна державна адміністрація своїм листом № 99/68-26-4450/2013 від 13 серпня 2013 року погодила укладення відповідачами договорів суборенди земельних ділянок.

Протягом 2009-2010 років ОСОБА_3 та ОСОБА_2 побудували елінг з кімнатами відпочинку (А-ІІ), загальною площею 379,6 кв.м на земельній ділянці за межами с. Рудківці, Новоушицького району Хмельницької області, що не була відведена їм для цієї мети, без належного дозволу.

29 жовтня 2013 року Інспекція державного архітектурного-будівельного контролю у Хмельницькій області зареєструвала їх декларацію про готовність вказаного об`єкта до експлуатації.

24 листопада 2013 року реєстраційна служба прийняла рішення про державну реєстрацію прав і видала ОСОБА_3 та ОСОБА_2 свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 та серії САВ № 508940 на 1/2 частину елінгу з кімнатами відпочинку кожному. При цьому була здійснена державна реєстрація права власності останніх на нерухоме майно, яке розташоване по АДРЕСА_1 , у садово-городньому товаристві «Калюс» (записи № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ).

02 вересня 2014 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_6 1/2 частину елінгу з кімнатами відпочинку, а той в свою чергу, за договором іпотеки від 03 вересня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Красиліфвського районного нотаріального округу Хмельницької області Грибчиком А.М., передав ОСОБА_7 указане нерухоме майно в іпотеку.

08 вересня 2014 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 1/2 частину елінгу з кімнатами відпочинку, а той, у свою чергу, за договором іпотеки від 08 вересня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю., передав ОСОБА_5 указане нерухоме майно в іпотеку.

Рішенням Новоушицького районного суду від 23 грудня 2014 року, залишеним в цій частині без змін рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 04 березня 2015 року, було визнано недійсним договір суборенди земельної ділянки площею 0,0298 га, що розташована на території Вільховецької сілької ради, укладений 16.08.2013 року між ДП «Красилівський агрегатний завод» і ОСОБА_2 і скасовано його державну реєстрацію.

Іншим рішенням Новоушицького районного суду від 24 грудня 2014 року, залишеним без змін рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 10.03.2015 року було визнано недійсним договір суборенди земельної ділянки площею 0,0158 га, що розташована на території Вільховецької сільської ради, укладений між ДП «Красилівський агрегатний завод» і ОСОБА_3 скасовано його державну реєстрацію.

Зазначеними судовими рішеннями було встановлено, що передані в оренду земельні ділянки віднесені до земель рекреаційного призначення. Спірні договори суборенди від 16 серпня 2013 року укладені з порушенням вимог статті 8 Закону України «Про оренду землі», оскільки сторони самовільно включили до умов договорів право суборендаря на встановлення на орендованій земельній ділянці, яка була надана для облаштування пляжу, інших споруд. Встановлено, що елінг з кімнатами відпочинку не може бути визнаний гідротехнічною спорудою.

Відповідно до частини першої, другої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Оскільки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 самочинно збудувала елінг з кімнатами відпочину на земельній ділянці у межах прибережної захисної смуги, яка не була відведена для цієї мети, а тому реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації здійснена неправомірно та підлягає скасуванню.

Під час розгляду справи судом встановлено, що самочинне будівництво елінгу з кімнатами відпочинку здійснено у прибережній захисній смузі.

Згідно зі статтею 61 ЗК України, статтею 89 ВК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Зокрема, у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів тощо. Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у частині вирішення позовних вимог про знесення об`єкта самочинного будівництва, оскільки будівництво здійснено у межах прибережної захисної смуги на підставі договорів суборенди, які судовими рішеннями, що набрали законної сили, визнані недійсними, на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, об`єкт не відноситься до гідротехнічних споруд, відтак будь-яка його перебудова є неможливою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.

Оскільки заявлені прокурором вимоги спрямовані на захист цивільного права держави в особі уповноважених нею органів на земельну ділянку та з огляду на характер правовідносин і суб`єктивний склад сторін спору, справу слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2016 року в частині зобов`язання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знести самочинне будівництво на АДРЕСА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2021 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

А.В. Купельський