Справа№938/650/20
Провадження № 2/938/41/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Джуса Р.В.

за участю секретаря судових засідань Фурманюк В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 ,

про розірвання шлюбу,

без участі сторін

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.03.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №14.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, суд звернувся до органу реєстрації із запитом щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно отриманої судом відповіді від Замагірської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області від 28.12.2020 №601, гр. ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає в с. Замагора Верховинського району Івано-Франківської області, однак на даний час перебуває за межами України.

Відповідо до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Ухвалою від 29.12.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 26.01.2021. Відповідача повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

В судове засідання 26.01.2021 сторони не з`явилися.

В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за її відсутності, яку вона мотивує тим, що на її утриманні перебувають неповнолітні діти, а також що місце проведення судового засідання є дещо віддаленим від місця її проживання, а тому вона не має змоги приїздити в судові засідання. Також в даній заяві позивач не заперечила проти заочного розгляду справи.

Від відповідача 25.01.2021 на адресу суду надійшла заява (Вх.№313/21 від 25.01.2021), в якій він просить суд, розглянути справу за його відсутності, покликаючись на неможливість прибуття в судове засідання, у зв`язку з зайнятістю на роботі.

Враховуючи неявку сторін в судове засідання, оскільки суд визнав за необхідне заслухати особисті пояснення позивача та відповідача, розгляд справи було відкладено на 11.02.2021.

В судове засідання 11.02.2021 сторони не з`явилися, належним чином повідомлялися про день, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується розписками про вручення судових повісток, які наявні в матеріалах справи. Причин неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, та беручи до уваги заяви позивача і відповідача про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 06.03.2015 між нею та відповідачем було повторно укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №14. Від спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився під час їх попереднього шлюб, який було розірвано 15.08.2013, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився під час даного шлюбу.

На даний час, сімейні відносини між нею та відповідачем погіршилися, вони втратили почуття любові та взаємоповаги. Кожен з них живе своїм життям, спілкуються вони лише з приводу їхніх спільних дітей. Всі спроби зберегти сім`ю виявилися невдалими, тому позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 06.03.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №14. Також позивачка зазначає, що бажає і надалі іменуватися прізвищем " ОСОБА_1 ".

Правова позиція відповідача.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, відзиву на позов не подав. Натомість відповідач подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечив проти розірвання шюбу.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано 06.03.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 06.03.2015 (а.с. 5).

Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтв про народження Серія НОМЕР_2 , виданого Замагірською сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області 10.10.2011(а.с.6) та серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 13.05.2015 (а.с.7).

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу розірвання укладеного між ними шлюбу, які врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.

Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України, встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частини 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`я створюється зокрема на підставі шлюбу.

Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до положень частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Статтею 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначено статтею 112 Сімейного кодексу України

Зокрема, законодавцем визначено, що при вирішенні такого спору, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що сімейне життя сторін не склалось, оскільки у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя та шлюб. Сторони втратили взаєморозуміння, любов та повагу один до одного. Як позивач, так і відповідач просять суд розірвати, укладений між ними шлюб.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дітей сторони не мають.

Щодо залишення позивачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб, позивач після реєстрації шлюбу обрала прізвище " ОСОБА_1 ", а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 840,80грн, що підтверджується долученою до справи квитанцією від 14.12.2020 №50.18952.1/391226813.

У позовній заяві позивачка зазначає, що оплачений нею судовий збір вона не бажає стягувати із відповідача.

Також у позовній заяві позивач зазначає, що нею понесено витрати на правову допомогу, які згідно долученої до позовної заяви витанції від 14.12.2020 №51 становлять 800,00грн.

Разом з тим, позивачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів в підтвердження факту надання їй правової допомоги адвокатом, зокрема підтвердження повноважень адвоката, договору про надання правової допомоги, опису виконаних робіт.

Жодних вимог щодо покладення таких витрат на відповідача чи залишення їх за позивачем, позовна заява не містить.

Відтак суд не вбачає підстав для стягнення із відповідача 800,00грн в якості відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,,

у х в а л и в :

позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстровано 06 березня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №14.

Судові витрати позивача залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , персональний ідентифікаціний номер - НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , персональний ідентифікаціний номер - не встановлено.

Повне рішення складено 15.02.2021.

Суддя Джус Р.В.