провадження № 2/243/24/2021
справа № 243/137/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Зубкова В. В.,

Хміль О. М.,

Перерви Д. В.,

Гакала Д. О.,

Артемчук С. О.,

Перепелиці А. В.,

Долженко В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про встановлення нікчемності заповіту та застосування наслідків його недійсності, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним, де зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем постійного проживання позивача - у м. Слов`янську Донецької області помер його батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є син спадкодавця ОСОБА_1 . Протягом встановленого законом строку після смерті спадкодавця позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом та про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом.Однак при подачі цієї заяви від нотаріуса позивачу стало відомо про те, що напередодні смерті, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 був складений заповіт на ім`я відповідачки ОСОБА_2 . Вважає, що судом цей заповіт має бути визнаний недійсним, з таких підстав: протягом останнього періоду свого життя ОСОБА_4 страждав цілим рядом важких хронічних захворювань, у тому числі хронічним алкоголізмом, у зв`язку з чим перебував на обліку лікаря нарколога. ОСОБА_4 також страждав на такі і тяжкі захворювання, як цироз печінки, хронічний панкреатит,ішемічна хвороба серця, атеросклероз, кардіосклероз, асцитоалкогольна кардіоміопатія, хронічний токсичний гепатит декомпенсації.У зв`язку з даними захворюваннями ОСОБА_4 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у різних медичних закладах у тому числі, з 6 вересня 2017 року по 16 вересня 2017 року у КЛПУ «Міська лікарня №1 міста Слов`янська» у терапевтичному відділенні №2 м. Слов`янська за адресою: м. Слов`янськ Донецької області, вул. Заводська № 2, де він помер. Згідно із медичними документами, ОСОБА_4 з 6 вересня 2017 року по 15 вересня 2017 року перебував у даному медичному закладі у стані середньої тяжкості, а з 15 вересня по 16 вересня 2017 року у тяжкому стані.До цього медичного закладу 6 вересня 2017 року ОСОБА_4 був доставлений каретою швидкої медичної допомоги. 15 вересня 2017 року, о 18 год. 00 хв., тобто в той час, коли ОСОБА_4 вже перебував у важкому стані, відповідачка ОСОБА_2 забрала ОСОБА_4 з вищевказаного медичного закладу, а наступного дня, 16 вересня 2017 року, о 09 год. 00 хв., знову привезла його до лікарні. Згідно із довідкою, виданою КЛПУ «МЛ №1 міста Слов`янська», до ОСОБА_4 , який перебував у важкому стані, в даному медичному закладі, нотаріус прибув у 12 год. 00 хв.Відповідно до довідки, виданої приватним нотаріусом Орлової Л. А., вищезазначений заповіт був складений ОСОБА_4 об 11 год. 40 хвилин, що суперечить медичним документам. Відповідно до тієї ж довідки, виданої нотаріусом, вищезазначений заповіт був зареєстрований у відповідному реєстрі в 12 год 40 хвилин, тобто на спілкування зі спадкодавцем, з`ясування можливості складання заповіту, встановлення дієздатності спадкодавця, на складання заповіту, ознайомлення спадкодавця з текстом заповіту, внесення їх у спадковий реєстр знадобилося лише 40 хвилин.При цьому при складанні та посвідченні цього заповіту нотаріусом була допущена помилка при вказівці місця складання заповіту, а саме: замість КЛПУ «Міська лікарня №1 міста Слов`янська» терапевтичне відділення №2, адреса: м. Слов`янськ Донецької області, вул. Банківська №25, що є правильним, було зазначено: "Міська лікарня №2 міста Слов`янська", терапевтичне відділення №2, адреса: АДРЕСА_2 .Крім того, під час розгляду цивільної справи за позовом позивача до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, який перебував у провадженні судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Сидоренко І. О., допитана як свідок зі сторони відповідачки, бабуся відповідачки - ОСОБА_5 пояснила, що вона ОСОБА_5 була присутня при складанні та підписанні вищевказаного заповіту спадкодавцем і з цієї причини з упевненістю може підтвердити ту обставину, що ОСОБА_4 складав цей заповіт власноруч і самостійно ставив підпис під цим заповітом. Вважає, що при складанні оспорюваного заповіту усі норми законодавства були порушені.Враховуючи вищезгадані обставини, а саме, важкий стан заповідача, що мав місце за кілька годин до його смерті, а також присутність поряд із заповідачем у момент складання заповіту близької родички відповідачки - її бабусі ОСОБА_5 вважає, що волевиявлення заповідача не могло бути вільним і не відповідало його волі.Просить суд, визнати недійсним заповіт, укладений ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л. А. 16 вересня 2017 року за № 2218. Стягнути з відповідачки на користь позивача всі витрати, понесені ним у цій справі, згідно із описом витрат, що додається до цього позову.

15 квітня 2019 року до суду від представника позивача ОСОБА_6 надійшла заява про зміну підстав позову, в якій зазначено, що батько довірителя на час складання заповіту знаходився в лікарні де проходив лікування з діагнозом: «гострий панкреатит, цироз печінки, асцит, ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз», крім того доволі довгий час він хворів іншими тяжкими захворюваннями. З огляду на те, що ОСОБА_4 був алкогольно-залежною людиною і він часто знаходився в запійному стані, позивач вважає, що на момент складання оскаржуваного заповіту ОСОБА_4 не усвідомлював значення своїх дій і не керував ними, чим і скористалася відповідачка. Отже, враховуючи той факт, що оскаржуваний заповіт не відповідає вимогам законодавства, він порушує права позивача як законного спадкоємця свого батька. Крім того, що ОСОБА_4 на момент складання заповіту не усвідомлював значення своїх дій, він не міг підписати текст заповіту, а підпис в заповіті зроблений не ним.Отже, вважає що оскаржений заповіт є недійсним, укладений з порушенням вимог Цивільного кодексу України, особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними і всупереч її волі. З огляду на викладене просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 від 16 вересня 2017 року посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Орловою Л. О, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 2218.

05 жовтня 2020 року до суду від представника позивача ОСОБА_7 , надійшла заява про зміну підстави позову (уточнення позовних вимог), обгрунтована тим, щопозивач у первісному позові від 08 січня 2019 року(а.с. 1-7). як вказано вище, вже зазначав, що окрім наявності у спадкодавця тяжкої хвороби, яка впливає на здатність усвідомлювати та керувати своїми діями, були наявні також інші порушення вимог чинного на час складання заповіту вимог законодавства, а саме:

1) щодо недотримання таємниці заповіту, так, позивач зазначав (а.с. 4-5), що при складанні та підписанні заповіту у приміщенні палати лікарні, де у день смерті перебував спадкодавець, була присутня ОСОБА_5 , яка є бабусею відповідачки.Присутність при складанні заповіту родича особи, на користь якої складено заповіт та відомості про яку не відображені у тексті заповіту та відсутній її підпис, є порушенням вимог статей 1253 та 1255 ЦК України щодо посвідчення заповітів. Дане порушення є окремою підставою для встановлення нікчемності заповіту.

2) щодо свободи волі спадкодавця та суперечності місця і часу посвідчення заповіту, так, позивач зазначав (а.с. 4-5), що згідно з довідкою КЛПЗ «Міська лікарня № 1» (нині КНП Слов`янської міської ради «Міська лікарня № 1 м. Слов`янська) від 19 лютого 2018 року до спадкодавця нотаріус прибув біля 12 год 00 хв. опівдні (а.с. 16). Сама лікарня знаходиться за адресою: м. Слов`янськ, вул. Банківська, буд. 85. А згідно із заповітом його складено на прохання спадкодавця «за допомогою загально-прийнятих технічних засобів об 11 годині 30 хвилин) та в кінці зазначено: «У зв`язку з хворобою заповіт складено та посвідчено у лікарні за адресою: АДРЕСА_3 . терапевтичне відділення, палата № 9 об 11 годині 40 хвилин», що суперечить вказаній довідці КЛПЗ «Міська лікарня № 1» та само по собі є суперечливим. Тобто, відповідно до матеріалів справи спадкодавець перебував на лікуванні у КЛПЗ «Міська лікарня № 1» за адресою: м. Слов`янськ, вул. Банківська, буд. 85, а згідно із заповітом у Міській лікарні № 2 за адресою: м. Слов`янськ, вул. Заводська, буд. 2. Крім того, звертає увагу на той факт, що нотаріус прибув до лікарні біля 12 годині опівдні, а в тексті заповіту надруковано (а не вписано ручкою) більш ранній та інший час, при чому два різних часи - об 11:30 та об 11:40, що свідчить про те, що заповіт був складений не зі слів та не у присутності спадкодавця, а заздалегідь підготовлений нотаріусом без погодження із спадкодавцем. Тобто, спочатку нотаріус повинен дізнатись волю заповідача, а вже потім записати заповіт власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.Якщо спадкодавець попередньо звертався до нотаріуса із консультацією щодо змісту заповіту, що дозволило нотаріусу скласти його текст за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, то така інформація має міститись у Журналу (книги) обліку викликів нотаріуса.Заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).Таким чином, заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми (невірний та/або помилковий час, а також місце складання) та посвідчення (складено не за волею спадкодавця, а як заздалегідь підготовлений бланк), що робить його нікчемним.

У зв`язку з чим позивач просить встановити нікчемність заповіту, укладеного ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 , та посвідченого 16 вересня 2017 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Орловою Любов`ю Олексіївною за реєстровим № 2218, та застосувати наслідки його недійсності.Судові витрати стягнути з відповідачки на користь позивача.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 уточнені позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в уточнених позовних вимогах.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Представник відповідачки ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі, просив суд в позові відмовити. В судовому засіданні зазначив, що заповіт складений відповідно до норм чинного законодавства, недоліки складення заповіту, на які вказує відповідач у своїй заяві, не є такими, що тягнуть його нікчемність. Просить у позові відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час судового засідання, не з`явилась не повідомивши суд про причини неявки.

В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 18 січня 2019 року справу прийнято до провадження за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орлової Л. О.:

- належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи та витяг (інформаційна довідка) зі Спадкового реєстру про реєстрацію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Слов`янськ Донецької області.

Витребувано з КЛПЗ «Міська лікарня №1» м. Слов`янська:

- історію хвороби та медичну амбулаторну картку ОСОБА_4 ..

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_6 про витребування доказів задоволено частково. Витребувано з КЛПУ «Міський психоневрологічний диспансер м. Слов`янська»:

- відомості про те чи проходив лікування ОСОБА_4 , якщо так, то в який період, та з яким діагнозом, про що надати суду оригінали відповідних медичних документів;

Витребувано у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська»:

- відомості про те чи проходив лікування ОСОБА_4 , якщо так, то в який період, та з яким діагнозом, про що надати суду оригінали відповідних медичних документів;

Витребувано у приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орлової Л. О.:

- належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та оригінали документів спадкової справи, які містять підпис ОСОБА_4 ;

Витребувано у відповідачки ОСОБА_2 :

- всі наявні в неї документи які містять підпис ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Слов`янськ Донецької області.

Витребувано у приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченка А. В.:

- належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та оригінали документів спадкової справи, які містять підпис ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 13 травня 2019 року, клопотання представника позивача ОСОБА_6 про призначення проведення посмертної судової психіатричної експертизи задоволено та призначено у справі, посмертну судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Донецького обласного центру судово-психіатричних експертиз, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Заводська, 2.

Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року, поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 22 листопада 2019 року, клопотання КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» про витребування доказів задоволено. Витребувано з КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська»: медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на диспансерному обліку у лікаря-нарколога в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» з 2005 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», знятий з обліку у лютому 2018 року у зв`язку зі смертю.

Ухвалою суду від 02 листопада 2020 року, прийнято заяву про зміну підстави позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року, закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним, до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року задоволено клопотання відповідачки та викликано нотаріуса для дачі показань як свідка у справі.

Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановив такі обставини та відповідні їм докази.

Згідно із довідкою КЗОЗ "Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» № 889 від 03 травня 2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на обліку у лікаря психіатра в ДВ ОКПЛ м. Слов`янська не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.с. 170).

Згідно із довідкою КЛПУ "Міський наркологічний диспансер м. Краматорська" у м. Слов`янськ № 2/65 від 13 травня 2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на диспансерному обліку у лікаря - нарколога з лютого 2005 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності». Знятий з обліку у лютому 2018 року у зв`язку зі смертю (а.с. 172).

Згідно із копією протоколу патологоанатомічного дослідження №327 від 18 вересня 2017 року, причина смерті ОСОБА_4 зазначена: а) легенєво-серцева недостатність; б) двостороння гіпостатична пневмонія; в) алкогольна кардіоміопатія. В клініко-анатомічному епікризі зазначено, щохворий ОСОБА_4 06 вересня 2017 року, о 15 год. 30 хв., надійшов у т/в-2 МЛ № 1 зі скаргами на задишку при ходьбі, набряки н/кінцевостей, слабкість, зрідка запаморочення, сухість у роті, спрага, зменшення кількості сечі.Хворіє з травня 2017 року, коли почали наростати вищеописані скарги. Звернувся до лікаря, призначено лікування. Однак стан погіршився, ЛШМД доставлений у т/в-2 МЛ № 1, госпіталізований.Проводилось лікування, проте стан хворого погіршився і при наростанні явищ легенево-серцевої недостатності ІНФОРМАЦІЯ_1 о 23 год. 30 хв. констатовано біологічну смерть. На розтині виявлено алкогольну кардіоміопатію з вираженою дилатацією порожнин серця та розвитком вираженої серцево-судинної недостатності у вигляді індурації паренхіматозних органів, набряку ПЖК нижніх кінцівок, двосторонньої застійної пневмонії. НПС - легенево-серцева недостатність. За результатами гістологічного дослідження, були досліджені головний мозок, легені, печінка, нирки, серце, підшлункова залоза, селезінка(а.с. 22-23).

Згідно із листом КЛПЗ «Міської клінічної лікарні м. Слов`янська» №01-8/28 від 13 лютого 2018 року, на запит адвоката Чередниченка Ю. В. від 12 лютого 2018 року № 520 повідомлено, щопри розтині трупа ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у терапевтичному відділенні №2 КЛПУ «МЛ №1», ознак алкогольного сп`яніння, алкогольного отруєння, отруєння іншими речовинами під час розтину не виявлено, але такої мети під час розтину не ставилося.Тіло надійшло на розтин з діагнозом: Алкогольна кардіоміопатія, СН 2Б-Ш, тобто стадія декомпенсації триваючого соматичного захворювання, обумовленого тривалим прийомом алкоголю. Знайдені на розтині зміни внутрішніх органів підтвердили цей діагноз (а.с. 19).

У листі КЛПЗ «Міської клінічної лікарні м. Слов`янська» №01-8/12 від 18 січня 2018 року, на запит адвоката Чередниченка Ю. В. від 10 січня 2018 року № 4 повідомлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , для стаціонарного лікування направлений у ХВ №1 МКЛ м. Слов`янська 16 червня 2017 р. з діагнозом: Цироз печінки, портальна гіпертензія, асцит. При вступі до відділення були скарги на стан здоров`я. 15 червня 2017 року обстежився: УЗД органів черевної порожнини; 20 червня 2017 рокуконсультований терапевтом.Перебував на стаціонарному лікуванні в ХВ № 1 МКЛ м. Слов`янська з 16 червня 2017 р. по 29 червня 2017 р. (13 ліжко-днів).Основний діагноз: Гострий панкреатит. Осл. основного: Цироз печінки. Асцит. ІХС: атеросклеротичний, кардіосклероз Н2В. Виписаний із відділення для подальшого лікування у терапевтичному відділенні. Помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із випискою із медичної карти стаціонарного хворого №691, ОСОБА_4 перебував в хірургічному відділенні №1 на стаціонарному лікуванні з 16 червня 2017 року по 29 червня 2017 року з діагнозом: Осн.: Гострий панкреатит. Соп.: Цироз печінки. Асцит. ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз Н11В (а.с. 20).

В судовому засіданні також був оглянутий оригінал амбулаторної картки з наркологічного диспансеру м. Слов`янська № 4975 відносно ОСОБА_4 за період з 08 лютого 2005 року по 15 вересня 2017 року, та медичну карту стаціонарного хворого №720, палата №9 ОСОБА_4 за період з 06 вересня 2017 року по 16 вересня 2017 року з КЛПЗ «Міська лікарня №1».

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 44 від 28 квітня 2020 року, виготовленої на виконання ухвали суду, в момент складання заповіту від 16 вересня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Орловою Л. О. 16 вересня 2017 року, та зареєстрованого в реєстрі за №2218, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за своїм психічним станом міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМО 239391 від 23 травня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченком А. В., спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_10 , 1940 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: квартири номер АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47829339 від 23 травня 2017 року, зареєстровано спадкову справу № 60577441 у спадковому реєстрі № 62/2017 після смерті спадкодавця ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем квартири АДРЕСА_1 зазначений ОСОБА_4 (а.с. 25).

Згідно із рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 вересня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 жовтня 2009 року, посвідчене державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Причепою В. Р. та зареєстроване в реєстрі за № 1-2190, видане ОСОБА_10 , на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 визнано недійсним. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 травня 2017 року, посвідчене приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченком А. В. та зареєстроване в реєстрі за № 2232, видане ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та складається з квартири АДРЕСА_1 визнано недійсним. Запис № 20551727 про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 , яка має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 141, зроблений 23 травня 2017 року о 18:13:47 приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченком Андрієм Вікторовичем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - скасований. В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено (а. с. 47-48).

Згідно із актуальною інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 87839927 сформованого 23 травня 2017 року, відомості про власника трикімнатної квартири АДРЕСА_5 у формі приватної власності в розмірі 1 частки зазначені за ОСОБА_4 (а.с. 26).

Згідно із свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 , Серія: НОМЕР_1 , він народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками в свідоцтві записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_11 (а. с.11).

Згідно із свідоцтвом про смерть Серія: НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Слов`янську Донецької області (а.с. 28).

Згідно із Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49122829 від 16 вересня 2017 року, була зареєстрована спадкова справа № 2218 після смерті ОСОБА_4 (а. с. 17).

За матеріалами спадкової справи № 208/2017, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , із заявами про прийняття спадщини 13 листопада 2017 року звернулася ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_1 ..

Згідно із заповітом серії НМІ 280966 від 16 вересня 2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л. О., ОСОБА_4 заповідає ОСОБА_2 все майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і на що він за законом матиме право. У заповіті також зазначено, що у зв`язку із хворобою спадкодавця він складений та посвідчений у лікарні за адресою: м. Слов`янськ, вул. Заводська, буд. 2, Міська лікарня №2, терапевтичне відділення, палата № 9, об 11 год. 40 хв. (а.с. з.б.109, а.с. 113).

Згідно із Інформаційною довідкою з єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів № 126404711 від 13 листопада 2017 року, за вказаними параметру запиту знайдено: бланк серії НМІ 280966, дата отримання бланка 24 липня 2017 року приватним нотаріусом Орловою Л. О., дата витрачання: 16 вересня 2017 року, код витрачання бланка: 4 - Заповіт (а.с. 114).

Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49838622 від 13 листопада 2017 року заповіт, складений ОСОБА_4 , і посвідчений 16 вересня 2017 року приватним нотаріусом Орловою Л. О. (номер в реєстрі нотаріальних дій: 2218). Заповіт зареєстрований 16 вересня 2017 року, о 12 год. 46 хв. у Спадковому реєстрі за номером 61235922 та є чинний. Інформації про реєстрацію інших заповітів, складених ОСОБА_4 у Спадковому реєстрі немає (а.с.115).

Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 204/02-14 від 20 березня 2018 року, приватним нотаріусом Слов`янської міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л. О. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який - помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки Слов`янський міськрайонний суд Донецької області заборонив видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. з.б. 127).

У копії журналу обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори № 01-29 зазначено, що 16 вересня 2017 року, об 11 год. 00 хв., ОСОБА_12 зробила виклик нотаріуса до лікарні, про що поставила свій підпис. 16 вересня 2017 року, об 11 год. 10 хв. нотаріусом був здійснений виїзд до міської лікарні № 2 (м. Слов`янськ, вул. Заводська, 2); для вчинення заповіту р.2218 для ОСОБА_4 , у зв`язку з його хворобою. В журналі міститься запис про повернення нотаріуса до місця роботи - 12 год. 00 хв. Також мається підпис нотаріуса.

У листі приватного нотаріусу Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орлової Л. О. № 59/02-14 від 25 січня 2018 року, на заяву ОСОБА_1 від 16 січня 2018 року, повідомлено, що після смерті ОСОБА_4 , із заявами про прийняття спадщини звернулися 13 листопада 2017 року спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 та 16 грудня 2017 року, спадкоємець за законом першої черги ОСОБА_1 . Із заявою про відмову від спадщини ніхто не звертався. Спадкова справа заведена 13 листопада 2017 року, № 208/2017(а.с. 18).

У довідці приватного нотаріусу Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орлової Л. О. № 118/02-14 від 14 лютого 2018 року, на заяву ОСОБА_11 від 30 січня 2018 року, яка діє на підставі довіреності від імені ОСОБА_1 , щодо надання інформації (згідно ст. 1255 Цивільного Кодексу України), зазначено, що ОСОБА_4 об 11 годині 40 хвилин 16 вересня 2017 року у лікарні за адресою: м. Слов`янськ Донецької області, вул. Заводська, буд. 2, Міська лікарня № 2, терапевтичне відділення, палата № 9, був складений заповіт, посвідчений Орловою Л. О., приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області за реєстровим номером 2218, та зареєстрований в Спадковому реєстрі о 12 годині 46 хвилин. Нотаріуси мають право видавати довідки про заповіт (про наявність заповіту, його зміст, тощо) спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть.

Згідно із листом КЛПЗ «Міської лікарні №1» №01-22/12 від 15 січня 2018 року, на запит адвоката Чередниченка Ю. В. від 10 січня 2018 року № 3, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні № 2 КЛПУ «Міська лікарня №1» з 06 по 16 вересня 2017 року (день смерті). У відділення було доставлено каретою швидкої допомоги з діагнозом: цироз печінки у стані середньої тяжкості, даних за алкогольне сп`яніння у супровідному аркуші швидкої допомоги та мед. документації немає. Діагноз стаціонару: алкогольна кардіоміопатія СНІІБ-ІІІ/; соп: хронічний токсичний гепатит із можливим результатом у цироз печінки, стадія декомпенсації, МКБ: камінь у лівій нирці, хр. панкреатит F10,20 у нарколога.Стан пацієнта за час перебування в стаціонарі середньоважкий - важкий. Постійно перебував під наглядом лікарів, що лікували і чергові. До медичних працівників із проханням про посвідчення заповіту не звертався. Записів історія хвороби про бажання хворого викликати нотаріуса для посвідчення заповіту немає.В історії хвороби є розписка в тому, що хворий 15 вересня 2017 року залишав відділення, про що є запис чергового лікаря в історії хвороби о 20 год. 00 хв. У день смерті пацієнт перебував у відділенні, про що свідчать записи чергового лікаря. (а.с. 15).

Згідно із листом КЛПЗ «Міської лікарні №1» №01-22/47 від 19 лютого 2018 року, на запит адвоката Чередниченка Ю. В. від 12 лютого 2018 року № 520 повідомлено, що в історії хвороби є розписка ОСОБА_13 від 15 вересня 2017 року про те, що він іде на ніч додому. За словами чергового персоналу, дійсно 15 вересня 2017 року, близько 18 год. 00 хв., пацієнт у супроводі жінки поїхав додому на таксі. Пересувався за сторонньої допомоги на ногах. 16 вересня 2017 року, близько 9 год. 00 хв., пацієнт у супроводі тієї ж жінки на таксі повернувся до стаціонару. За словами чергового персоналу, близько 12 год. 00 хв., 16 вересня 2017 року, до пацієнта прибув нотаріус, якому згідно з нормативними актами було забезпечено безперешкодний доступ до пацієнта.За словами чергового персоналу, хворий перебував у адекватному стані. Пацієнт був оглянутий 16 вересня 2017 року, о 10 год. 20 хв.; 20 год. 00 хв.; 22 год. 00 хв. та о 23 год. 30 хв.. Стан хворого за весь час перебування у стаціонарі з 06 вересня 2017 року до 15 вересня 2017 року середньої тяжкості; з 15 вересня 2017 року по 16 вересня 2017 року - важке на тлі основного та супутнього захворювання. Постійно перебував під наглядом чергового персоналу. Різке погіршення стану здоров`я настало о 22 год. 00 хв. 16 вересня 2017 року. Черговий персонал: 15 вересня 2018року - лікар ОСОБА_14 (звільнилася) м/с ОСОБА_15 (звільнилася, мл. м/с ОСОБА_16 ; 16 вересня 2018 року - лікар ОСОБА_17 , м/с - ОСОБА_18 мл. м/с ОСОБА_19 ..

Згідно із листом КНП Слов`янської міської ради «Міської лікарні №1 м. Слов`янська» №01-22/62 від 19 лютого 2019 року, на запит адвоката Чередниченка Ю. В. від 17 лютого 2021 року № 715 повідомлено, що терапевтичне відділення №2 КЛПЗ « Міська лікарня №1» в вересні 2017 року знаходилося за адресою: АДРЕСА_3 ). Терапевтичне відділення №2 є структурним підрозділом КПЛЗ « Міська лікарня №1», а з 01 квітня 2019 року КНП СМР «Міська лікарня №1 м. Слов`янська», з 29 травня 2012 року по теперішній час.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні під присягою показала, що нотаріуса до ОСОБА_20 викликала ОСОБА_2 .. Нотаріус приїздив до ОСОБА_4 з`ясовував побажання щодо змісту заповіту, повертався до нотаріальної контори, де друкував заповіт, а потім вернувся до лікарні, де ОСОБА_4 підписав заповіт. Вона була присутня в лікарні, однак під час спілкування нотаріуса із ОСОБА_4 , вона не була присутня.

Нотаріус ОСОБА_21 відмовилася від дачі показань, посилаючись на нотаріальну таємницю.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до підпункту 1.3 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у заповіті зазначаються місце і час складення заповіту, дата та місце народження заповідача.

Згідно із пунктом 2 глави 1 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу.

Згідно із абз 2 п.п.7 п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК ( 435-15 ) немає відповідного правила. За змістом п. 17 вказаної постанови, заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК ( 435-15 ) є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Згідно із п. 4 абз. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

За змістом п.5 абз. 2, 3 вказаної Постанови, вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 522/9893/17 викладена правова позиція щодо встановлення нікчемності правочину, згідно із якою:

Аналіз норм Книги шостої ЦК України свідчить, що її нормами визначені вимоги до особи заповідача (стаття 1234 ЦК України), змісту заповіту (статті 1236-1240, 1246 ЦК України), загальні вимоги до форми заповіту (стаття 1247 ЦК України), порядку його посвідчення нотаріусом (статті 1248, 1249, 1253 ЦК України), для яких законодавцем визначені і наслідки їх порушення.

61. Так, у частині першій статті 1257 ЦК України встановлено правило про нікчемність заповіту, складеного з порушенням вимог ЦК України щодо особи заповідача, а також заповіту, складеного з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

62. При цьому, враховуючи, що за розташуванням вказана стаття є останньою у главі 85 ЦК України про спадкування за заповітом, за правилами розміщення правових норм стаття 1257 встановлює правові наслідки саме тих вимог, які викладені до форми та посвідчення заповіту у главі 85 ЦК України.

63. Виходячи з наведеного недотримання будь-яких інших вимог не може мати наслідком недійсність заповіту на підставі частини першої статті 1257 ЦК України.

64. Тобто контекстуальний аналіз частини першої статті 1257 ЦК України у смисловому зв`язку з іншими нормами дає підстави вважати, що порушеннями вимог до форми і посвідчення заповіту є лише ті, які прямо зазначені у главі 85 ЦК України, її статтях 1247-1249, 1253.

65. Аналіз цих статей дає змогу констатувати, що законодавець висуває такі вимоги до форми заповіту: письмова з нотаріальним посвідченням.

68. Водночас наведені у зазначених вище статтях правові механізми доводять, що вони розраховані на те, щоб остання воля заповідача була виражена вільно і не виникло б жодного сумніву в цьому.

69. Саме тому вони можуть бути віднесені до порядку посвідчення заповіту.

70. Отже, форма заповіту має бути письмова, а порядок його посвідчення - різний: зокрема, нотаріусом з додержанням вимог статей 1248, 1249 ЦК України.

Так в судовому засіданні достовірно встановлено, що в заповіті та в представлених документах медичного закладу є розбіжності щодо часу та місця складання заповіту.

В посвідчувальному написі нотаріуса міститься інформація про те, що заповіт складений нотаріусом зі слів ОСОБА_4 , заповіт прочитаний вголос заповідачем ОСОБА_4 і власноручно підписаний ним у присутності нотаріуса об 11 годині 40 хвилин. Особу заповідача встановлено, дієздатність його перевірено. Усний переклад з української на російську мову зроблений нотаріусом.

Заповіт містить вказівку, що у зв`язку з хворобою заповідача заповіт складений та посвідчений у лікарні за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ вул. Заводська, 2, Міська лікарня № 2. терапевтичне відділення, палата № 9, об 11 годині 40 хвилин.

Натомість у довідці КЛПЗ «Міська лікарня № 1» (нині КНП Слов`янської міської ради «Міська лікарня № 1 м. Слов`янська) від 19 лютого 2018 року зазначено, що до спадкодавця нотаріус прибув біля 12 год 00 хв., лікарня, де перебував спадкодавець знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .

При цьому, в журналі фіксації нотаріальних дій, в графі 9: час повернення нотаріуса до робочого місця зазначено 12 год. 00 хв..

Суд звертає увагу на те, що приватний нотаріус Орлова Л. О, яка посвідчувала цей заповіт, в супереч вимогам ст. 1255 ЦК України, вимогам ухвали суду, у судовому засіданні відмовилась надати пояснення посилаючись на положення ст. 8 Закону України "Про нотаріат", оскільки нотаріус не має права давати свідчення як свідок щодо відомостей, які становлять нотаріальну таємницю.

З огляду на таку поведінку нотаріуса, суд розглядає справу лише на підставі наявних в ній доказів, шляхом співставлення відомостей наданих лікувальним закладом та змістом самого заповіту.

Отже судом встановлено, що зазначене у заповіті місце вчинення нотаріальної дії за адресою: АДРЕСА_3 , палата № 9 - не відповідає дійсності, оскільки з документів медичного закладу видно, що ОСОБА_4 перебував у відділенні вказаної лікарні за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_7 .

Разом з тим, із відомостей вказаного медичного закладу видно, що нотаріус прибув до ОСОБА_4 у день складання заповіту саме за адресою: АДРЕСА_8 . Наведену обставину підтверджує свідок ОСОБА_5 ..

Надаючи оцінку вказаним доказам як окремо кожному, так і у їх сукупності, суд зазначає, що відповідь про те, що нотаріус прибув до спадкодавця та відповідно спілкувався із спадкодавцем, була надана на адвокатський запит позивача медичним закладом. Отже показання свідка ОСОБА_5 , яка є родичкою відповідачки в цій частині не є такими, що мають суперечності.

Суд зазначає, що і у самому заповіті, і у відповіді лікарні зазначено, що ОСОБА_4 лежав у палаті № 9.

З огляду на те, що спілкування нотаріуса та спадкодавця у день складання заповіту мало місце, то зазначення неправильної адреси у заповіті суд розцінює як технічну помилку.

Наявність саме технічної помилки, а не встановлення відсутності вчинення нотаріальної дії нотаріусом підтверджується також тим, що у заповіті та у відповіді медичного закладу зазначено, що спадкодавець перебував у палаті № 9.

Щодо доводів позивача про нікчемність заповіту, з огляду на розбіжності у зазначенні часу виїзду нотаріуса, часу складання заповіту у журналі вчинення нотаріальних дій, заповіті, та відповідно листі медичного закладу, суд не може прийняти їх до уваги, виходячи з таких міркувань.

Дійсно у журналі вчинення нотаріусом нотаріальних дій зазначено, що виклик нотаріуса відбувся об 11 год. 00 хв., виїзд об 11 год. 10 хв., а сам заповіт складений об 11 год. 40 хв., реєстрація заповіту відбулася о 12 год. 46 хв.

У листі медичного закладу зазначено, що нотаріус приїхав до лікарні біля 12 год. 00 хв..

Якщо звернути увагу на тлумачення прийменника «біля», то відповідно до академичного тлумачного словника української мови вказане слово, зокрема, уживається на позначення місця; коло, близько, недалеко, а також уживається у значенні прийменника близько, коло при числівниках на позначення приблизної кількості.

Отже у відповіді медичного закладу відсутня вказівка на точний час прибуття нотаріуса до лікарні. З огляду на те, що час складання заповіту у самому документі зазначений 11 год. 40 хв., то підстав вважати, що у заповіті нотаріусом невірно вказаний час спілкування із спадкодавцем та час його складання - у суду немає.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що помилка щодо місця вчинення заповіту, вказана у заповіті є очевидною, однак вона не позбавляє можливості встановити особу спадкодавця, свободу його волевиявлення, час, місце вчинення заповіту, особу, яка його нотаріально посвідчила, отже не може розцінюватися як порушення форми заповіту.

Щодо доводів позивача в тій їх частині, що при складанні заповіту була присутня родичка спадкоємиці ОСОБА_5 , що на його думку є суттєвим порушенням складання заповіту, яке тягне за собою його нікчемність, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм книги 6 ЦК України, відсутня пряма заборона наявності сторонніх осіб при складанні заповіту. Книга 6 ЦК України містить заборону родичу спадкоємця бути свідком при складанні заповіту.

Заповіт, що є предметом спору, не був складений при свідках, отже підстав вважати, що присутність родички спадкоємциці при складанні заповіту є суттєвим порушенням, яке тягне за собою нікчемність заповіту - у суду немає, оскільки присутність чи відсутність будь-кого при складанні оспорюваного заповіту не тягне за собою його нікчемність.

Позивач в обгрунтування своїх доводів також зазначив, що навіть за наявності доказів прибуття нотаріуса до спадкодавця, у визначений в заповіті час, видається сумнівним, що ним були виконані дії про попередню розмову із спадкодавцем відносно його волевиявлення, оскільки, у той проміжок часу, який зазначений у нотаріальних документах, нотаріус не мав можливості дізнатися волю спадкодавця, повернутися до свого робочого місця, де надрукувати текст заповіту, і після чого повернутися до спадкодавця, де останній його підписав. Позивач зазначає, що у документах про нотаріальні дії не вказано, що нотаріус попередньо спілкувалася із спадкодавцем, а лише зазначено, що він приїхав до нього для оформлення самого заповіту. На думку позивача, такі дії нотаріуса свідчать про те, що навіть якщо дійти висновку про те, що нотаріус приїхав до спадкодавця, то приїхав із готовим надрукованим заповітом. Наведене свідчить про те, що нотаріус порушив вимоги складання заповіту та відповідно про те, що волевиявлення спадкодавця не були добровільним.

Суд не погоджується із такими доводами позивача, виходячи з того, що у посвідчувальному написі нотаріуса міститься інформація про те, що заповіт записано нотаріусом зі слів ОСОБА_4 , заповіт прочитаний вголос заповідачем ОСОБА_4 і власноручно підписаний ним у присутності нотаріуса.

Отже зі змісту заповіту видно, що ОСОБА_4 був ознайомлений із його змістом, погодився з ним та його підписав.

Суд, при цьому зазначає, що на підставу первісних доводів позивача була проведена посмертна судово-психіатрична експертиза, за якою на час складання заповіту ОСОБА_4 розумів свої дії та міг керувати ними.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що оспорюваний заповіт складений відповідно до вимог ст. ст. 1247, 1248 ЦК України, а зазначені у позовній заяві недолік щодо місця складання заповіту не є таким, що тягне за собою нікчемність заповіту, інші доводи позивача не є такими, що прямо вказують на порушення вимог щодо форми та порядку складання заповіту, передбачені ст. 1247, 1248 ЦК України.

Враховуючи викладені обставини справи суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для встановлення нікчемності заповіту від 16 вересня 2017 року та відповідно, відсутність підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 щодо застосування наслідків нікчемного правочину

У зв`язку із відмовою у позові підстав для відшкодування судових витрат позивачу не вбачається, а відповідачкою суду не представлено доказів понесення таких витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 81, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про встановлення нікчемності заповіту та застосування наслідків його недійсності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом місце проживання: АДРЕСА_9 ;

Представник позивача: Берзінь Сергій Людвигович, ордер серії ДН № 108148 від 24 вересня 2020 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5227 від 31 жовтня 2018 року, виданого на підставі рішення Донецької обласної кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури № 14, адреса місцезнаходження: 84301, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. В. Стуса, 45, офіс 419, РНОКПП: Ел. пошта: Веб-сайт: https://advokat-kramatorsk.com.ua, тел.: 099-44-17-937, 097-584-77-30;

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_10 ;

Представник відповідачки: ОСОБА_22 , дії на підставі ордеру серії ДН №060099 від 21 лютого 2019 року та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, на підставі рішення Донецької обласної кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури № 26 від 21 травня 1997 року, підстави зміни/видачі дублікату: рішення № 36 від 27 грудня 2017 року, місце знаходження: АДРЕСА_11 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_12 .

Повний текст рішення суду складений 06 грудня 2021 року.

Головуючий суддя О. В. Ільяшевич