Дата документу 15.02.2021 Справа № 335/5615/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/5615/19 Головуючий у 1 інстанції: Гашук К.В.
Провадження № 22-ц/807/1069/21 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

«15» лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації по Хортицькому району Запорізької міської ради, про забезпечення повернення дитини до Мексиканських Сполучених Штатів з апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області діючи в інтересах громадянина Мексиканських Сполучених Штатів ОСОБА_1 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про забезпечення повернення дитини до Мексиканських Сполучених Штатів та просив:

- визнати незаконним утримування відповідачем на території України малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати відповідача ОСОБА_2 повернути дитину ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця постійного проживання в Мексику;

- якщо рішення не буде виконано в добровільному порядку, зобов`язати відповідача ОСОБА_2 передати дитину ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батькові ОСОБА_1 на території України для забезпечення повернення дитини до держави постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- покласти витрати, пов`язані з поверненням дитини до ОСОБА_5 , на ОСОБА_1 ;

- допустити негайне виконання цього рішення у частині повернення дитини до Мексики.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2020 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2020 року у цій справі скасовано, прийнято нову постанову про задоволення позову.

Постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2020 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Під час розгляду справи до Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просив зобов`язати ОСОБА_2 дозволити проживання його доньки з ним, а також дозволити його спілкування з донькою щодня тривалістю до восьми годин у період з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері ОСОБА_2 з урахуванням режиму та можливості дитини.

В обґрунтування зазначив, що відповідачем порушені його батьківські права, не виконувалась постанова Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2020 року, відповідач змінювала місце проживання з метою ухилення від правосуддя.

Заява ОСОБА_1 розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, оскільки заява про забезпечення позову згідно з вимогами ч. 1 ст. 153 ЦПК України розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За приписами ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено відповідно до заявлених позовних вимог.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Адекватність заходу забезпечення позову визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам".

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що ним заявлені позовні вимоги про визнання незаконним утримування відповідачем на території України малолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання ОСОБА_2 повернути дитину до місця постійного проживання в Мексику, зобов`язання відповідача передати дитину її батькові на території України для забезпечення повернення дитини до держави постійного проживання в разі невиконання рішення суду в добровільному порядку.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 звертався із клопотанням про забезпечення позову, в якому просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом визначення умов реалізації права батька-заявника ОСОБА_1 на спілкування з донькою ОСОБА_3 , до вирішення судом питання щодо повернення дитини з урахуванням її звичного щоденного графіку. Постійне проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 , поки остаточно буде вирішене питання про її реституцію до Мексиканських Сполучених Штатів, або щоденне відвідування малолітньої дитини ОСОБА_3 ОСОБА_4 щонайменше впродовж п`яти годин на день, бажано у першій половині дня, але без часових обмежень. Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні батька-заявника ОСОБА_1 з малолітньою дитиною ОСОБА_3 на період розгляду даної справи про повернення дитини до Мексики. Заборонити відповідачу ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб вивозити за державний кордон України малолітню дитину ОСОБА_3 на період розгляду даної справи про повернення дитини до ОСОБА_5 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2019 року заяву ГТУЮ у Запорізькій області, яке діє в інтересах громадянина Мексиканських Сполучених Штатів ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено наступний обов`язок відповідачу ОСОБА_2 в реалізації права батька громадянина Мексиканських Сполучених Штатів ОСОБА_1 на спілкування зі своєю донькою малолітньою дитиною ОСОБА_3 ОСОБА_4 :

- дозволити спілкування батька та доньки за допомогою телефону та/або програм інтернет-телефонії (Viber, Skype) в режимах аудіо- та/або відео- зв`язку конференції щодня тривалістю до 2-х годин, з урахуванням режиму та можливості дитини;

- дозволити спілкування батька та доньки за місцем проживання дитини в м. Запоріжжі щодня тривалістю до 2-х годин, в період з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., у присутності матері ОСОБА_2 , з урахуванням режиму та можливості дитини.

Заборонено ОСОБА_2 змінювати місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , до закінчення розгляду справи по суті.

Заборонено ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб вивозити за межі України малолітню дитину ОСОБА_3 до закінчення розгляду справи по суті.

В іншій частині вимог заяви про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 листопада 2019 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2019 року скасовано в частині встановлення обов`язку відповідачу ОСОБА_2 в реалізації права батька громадянина Мексиканських Сполучених Штатів ОСОБА_1 на спілкування зі своєю донькою малолітньою дитиною ОСОБА_3 , а саме:

- дозволити спілкування батька та доньки за допомогою телефону та/або програм інтернет-телефонії (Viber, Skype) в режимах аудіо- та/або відео- зв`язку конференції щодня тривалістю до 2-х годин, з урахуванням режиму та можливості дитини.

В іншій частині ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2019 року залишено без змін.

Отже, вбачається, що у цій справи вже були застосовані заходи забезпечення позову, які є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства та які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ, та які встановлювали обов`язок ОСОБА_2 дозволити спілкування батька та доньки з урахуванням режиму та можливості дитини, при цьому, матеріали справи не містять доказів їх скасування.

Частиною 10 ст. 150 ЦПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 дозволити проживання його доньки з ним, ОСОБА_1 просить вжити таких заходів, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог щодо зобов`язання відповідача ОСОБА_2 передати дитину її батькові на території України для забезпечення повернення дитини до держави постійного проживання в разі невиконання рішення суду в добровільному порядку, тоді як на час розгляду цієї заяви апеляційним судом спір не вирішується по суті.

Окрім того, колегія суддів приймає до уваги те, що, заявляючи вимоги про надання дозволу на його спілкування з донькою щодня тривалістю до восьми годин у період з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері ОСОБА_2 з урахуванням режиму та можливості дитини, ОСОБА_1 фактично просить змінити заходи забезпечення позову, яких було вжито ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2019 року у цій справі, в частині тривалості спілкування та відсутності матері дитини, обґрунтовуючи необхідність такої зміни невиконанням ОСОБА_2 вищезазначеної ухвали суду першої інстанції.

При цьому, заявник не обґрунтовує необхідність зміни тривалості таких побачень, яка була встановлена ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2019 року саме за його заявою, та не вказує, яким чином така зміна забезпечить виконання відповідачем майбутнього рішення суду по суті справи.

В огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації по Хортицькому району Запорізької міської ради, про забезпечення повернення дитини до Мексиканських Сполучених Штатів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 15 лютого 2021 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова