Ухвала

17 серпня 2021 року

місто Київ

справа № 296/7213/15

провадження № 61-10125ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В., дослідив касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 жовтня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (далі - ТОВ «ФК «Гефест») у липні 2015 року звернулося до суду з позовом, у якому, з урахуванням зміни предмета позову, просило:

- звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 392, 80 кв. м, житловою площею 98, 30 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, загальною площею 0, 1163 га, з призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, що знаходиться за зазначеною адресою, кадастровий номер :05:018:0009, з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 у сумі 748 227, 33 дол. США, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної об`єктом оціночної діяльності;

- надати ТОВ «ФК «Гефест» нерухоме майно (житловий будинок та земельну ділянку) в управління на період його реалізації з метою збереження та забезпечення передпродажної підготовки.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, встановивши, що сума заборгованості за кредитом, зазначена у заяві про зміну предмета позову, не відповідає сумі заборгованості, зазначеної у розрахунку, тому за відсутності первинних документів на підтвердження надання кредиту, нарахування відсотків, погашення заборгованості за кредитним договором унеможливлюють перевірку обставин, викладених у позові, зокрема щодо наявності заборгованості.

За наведених обставини суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, констатував відсутність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (далі - ТОВ «ФК «Гефест») 18 червня 2021 року із застосування засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 жовтня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та ухвалою Суду від 27 липня 2021 року продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги, з метою надання доказів поважності причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, а також наведення обґрунтування сплаченого судового збору за подання касаційної скарги.

Від заявника у липні та серпні 2021 року засобами поштового зв`язку надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги, а саме докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, а також наведено обґрунтування сплаченого судового збору та докази на підтвердження доплати судового збору.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- оскаржувані судові рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права;

- суд апеляційної інстанції не врахував правовий висновок, викладений, зокрема у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 жовтня 2020 року у справі №911/19/19 щодо обов`язку суду самостійно визначити суми нарахування, які підлягають стягненню.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначена та підстава, яка згадана у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 20 квітня 2021 року.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення процесуального строку, заявник зазначає, що 20 квітня 2021 року судом апеляційної інстанції проголошена вступна та резолютивна частини судового рішення, відомості про повний текст складання якого у постанові не зазначено, на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень зазначені рішення (вступна, резолютивна та повний текст) оприлюднено 13 травня 2021 року, копію якого заявником не отримано до теперішнього часу.

На підтвердження поважності причини пропуску процесуального строку заявником подано копію супровідного листа Житомирського апеляційного суду від 12 травня 2021 року, яким направлено копію рішення суду апеляційної інстанції всім учасникам справи, копію листа про направлення справи до суду першої інстанції від 12 травня 2021 року та копію засвідчувального напису, складеного посадовою особою суду. Зазначені документи подані заявником у вигляді фотокопій у хронології нумерації цивільної справи № 296/7213/15.

Додатково заявником додано довідку від 15 липня 2021 року № 814, відповідно до змісту якої у період з 20 квітня 2021 року до 15 липня 2021 року поштова кореспонденція від Житомирського апеляційного суду до ТОВ «ФК «Гефест» не надходила. Подібного змісту подана довідка від 15 липня 2021 року № 268 адвокатом Остащенко Лесею Миколаївною, яка представляє інтереси ТОВ «ФК «Гефест».

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини другої наведеної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Отже, аналіз касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження дають підстави для висновків, що строк, протягом якого заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження зазначеного рішення, пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.

IІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» строк на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Корольовського районного суду м. Житомира цивільну справу № 296/7213/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

В. В. Яремко