Справа пр. № 2/756/1953/21
У Х В А Л А

09 лютого 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Груп"), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса від 24 лютого 2020 року № 2263, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Груп" заборгованість у розмірі 45381,46 грн.

Суддя, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

За загальним правилом ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Груп" - м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45 (Солом`янський район м. Києва), що територіально не відноситься до Оболонського району м. Києва.

Позаяк відповідач не знаходиться в Оболонському районі м. Києва, відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у ч. 12 ст. 28 ЦПК України (правилаальтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення ст. ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження"

За приписами ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" місцем виконання приватним виконавцем виконавчого напису нотаріуса є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями (постанова Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19).

29 жовтня 2020 року відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддею було зроблено запити до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу КМР КМДА КП ГІОЦ "Реєстр територіальної громади м. Києва" та до ГУ ДМС у Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача у справі.

Суддею отримано відповідь, що згідно з Реєстром територіальної громади м. Києва місце проживання позивача ОСОБА_1 не зареєстроване у м. Києві.

09 листопада 2020 року запит був отриманий ГУ ДМС у Дніпропетровській області, проте станом на 16 січня 2021 року відповідь на запит не надійшла, у зв`язку з чим 16 січня 2021 року суддею було повторно зроблено запит до ГУ ДМС у Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача у справі.

08 лютого 2021 року надійшла відповідь на запит з відділу обліку та моніторингу інформації ГУ ДМС в Дніпропетровській області.

Згідно з відомостями, наданими судді відділом обліку та моніторингу інформації ГУ ДМС в Дніпропетровській області, місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Оболонського району м. Києва.

Ураховуючи те, що позивач не має місця проживання в Оболонському районі м. Києва, ним не надано доказів на підтвердження того, що будь-яке його майно знаходиться в Оболонському районі м. Києва, у судді відсутні підстави вважати, що місцем виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса є Оболонський район м. Києва, а відтак, що справа за позовом ОСОБА_1 підсудна Оболонському районному суду м. Києва за правилами ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

За приписами ч. 1 ст. 378 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на те, що справа згідно з ч. 2 ст. 27 ЦПК України належить до територіальної юрисдикції (підсудна) Солом`янського районного суду м. Києва, її слід надіслати на розгляд цьому суду.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 9 ст. 187 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - надіслати за підсудністю на розгляд Солом`янському районному суду м. Києва у зв`язку з тим, що вказана справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук