04.02.2021 Провадження № 2/331/169/2021
ЄУН № 331/2060/20
04 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Антоненко М.В.
за участю секретаря судового засідання: Федорової К.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю" Росвен Інвест Україна", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом скасування (припинення) приватного обтяження у вигляді застави рухомого майна за кредитним договором, -
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю" Росвен Інвест Україна", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкоди у користуванні правом власності на вантажний автомобіль марки AC-G, Модель 3302 AXY1 ЗНГ, 2007 року випуску, тип ТЗ - вантажний фургон, номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 шляхом скасування (припинення) приватного обтяження у вигляді застави рухомого майна, запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а саме зареєстровану заставу рухомого майна від 24.01.2008 року за № 6454305 приватним нотаріусом Гармашовим Г.М., Запорізьким міським нотаріальним округом на підставі договору про відступлення права вимоги за Договором застави, серія та номер: 501, виданий 21.03.2018 року приватним нотаріусом Голій Л.І. Київського міського нотаріального округу. Ззастава вантажного автомобіля здійснена Товариством з обмеженою відповідальністю" Росвен Інвест Україна" для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0014/08/07-А від 24.01.2008 року. Обтяжувачем є Відповідач, а боржником ОСОБА_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що 24.01.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Форум» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0014/08/07-А.
16.03.2018 року первісний кредитор ПАТ «БАНК ФОРУМ» відступив права вимоги новому кредитору ТОВ «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором № 0014/08/07-А від 24.01.2008 року, про що укладено договір № 1035-Ф про відступлення прав вимоги за кредитними договорами.
02.12.2019 року виконавче провадження закінчено в зв`язку з повним фактичним виконанням про що, винесено постанови про закінчення виконавчого провадження старшим державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Новіковою І.О. та припинено чинність арешту майна боржника ОСОБА_1 згідно виконавчого провадження № 50389077, скасовано інші заходи примусового виконання рішення.
Позивач після погашення заборгованості по кредиту у повному обсязі звернувся до Відповідача про надання довідки про відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» по кредитному договору для скасування приватного обтяження у вигляді застави рухомого майна, але довідку не отримав.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю" Росвен Інвест Україна" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.
09.07.2020 року представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Державного підприємства «Національні інформаційні системи» подано відзив на позовну заяву, за змістом якого третя особа не заперечує проти позову і зазначає, що вилучення приватного обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна може здійснюватися шляхом заповнення та подання обтяжувачем ТОВ "Росвен Інвест Україна"заяви в електронному вигляді до адміністратора Реєстру чи в паперовому вигляді до будь-якого нотаріуса. В обох випадках підставою для вилучення такого обтяження буде відповідне рішення суду.
18.11.2020 року Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя призначено справу до розгляду по суті на 04.02.2021 року о 14:30 год.
09.12.2019 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про надання довідки про відсутність заборгованості для припинення приватного обтяження застави вантажного автомобіля Позивача.
Відповідач не звертався до суду з позовними вимогами про наявність іншої нової заборгованості, жодного судового рішення по стягненню заборгованості по кредиту з Позивача на користь Відповідача, окрім судового рішення по справі № 2/331/2071/13 , не було винесено і як наслідок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, а саме приватного обтяження застави вантажного автомобіля є недоцільним та чинить перешкоди у користуванні власністю Позивачу.
Відповідач та представник ТОВ "Росвен Інвест Україна" в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та встановленим законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, у їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. ст. 2, 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Враховуючи той факт, що право на справедливіш суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.
Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави- учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
За змістом ст. 55, 64, 124 Конституції України право на судовий захист гарантується та забезпечується. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції України не може бути обмежений. Цей принцип знайшов своє відображення і в рішенні Конституційного суду № 9-зп від 25.12.1997 року.
Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов`язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного права.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ст. 16 ЦК України, може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Судом встановлено, що 24.01.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Форум» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0014/08/07-А.
16.03.2018 року первісний кредитор ПАТ «БАНК ФОРУМ» відступив права вимоги новому кредитору ТОВ «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором № 0014/08/07-А від 24.01.2008 року, про що укладено договір № 1035-Ф про відступлення прав вимоги за кредитними договорами.
Товариством з обмеженою відповідальністю" Росвен Інвест Україна" для забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги за договором застави, серія та номер: 501, виданий 21.03.2018 року приватним нотаріусом Голій Л.І. Київського міського нотаріального округу здійснено приватне обтяження, рухомого майна, про щовнесено запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та зареєстровано 24.01.2008 року за № 6454305 заставу рухомого майна, а саме вантажного автомобіля марки AC-G, Модель 3302 AXY1 ЗНГ, 2007 року випуску, тип ТЗ - вантажний фургон, номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , приватним нотаріусом Гармашовим Г.М., Запорізьким міським нотаріальним округом.
Згідно Ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2018 року ПАТ «Банк Форум» замінено у виконавчому проваджені на стягувача ТОВ «Росвен Інвест Україна».
Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження № 50389077 відкрите відносно боржника ОСОБА_1 закінчено в зв`язку з повним фактичним виконанням про що, винесено постанови про закінчення виконавчого провадження старшим державним виконавцем Новіковою І.О. та припинено чинність арешту майна боржника, скасовано інші заходи примусового виконання рішення.
Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлене законом.
Згідно зі ст. 16Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов`язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави.
Стаття 19 Закону України «Про заставу», ст.582 ЦК України передбачають право заставодержателя за рахунок заставленого майна задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду,виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом (ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).
Обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1)передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах;3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Стаття 572 ЦК України визначає «в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами».
Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю" Росвен Інвест Україна" для забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги за договором застави, серія та номер: 501, виданий 21.03.2018 року приватним нотаріусом Голій Л.І. Київського міського нотаріального округу здійснено приватне обтяження, рухомого майна, про що внесено запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та зареєстровано 24.01.2008 року за № 6454305 заставу рухомого майна, а саме вантажного автомобіля марки AC-G, Модель 3302 AXY1 ЗНГ, 2007 року випуску, тип ТЗ - вантажний фургон, номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , приватним нотаріусом Гармашовим Г.М., Запорізьким міським нотаріальним округом.
Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Положення ст. 319 ЦК України передбачають, що власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України).
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-яким и не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
У відповідності до ст. 13, 41 Конституції України закріплено основні принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності. Під правом розпорядження розуміється юридично забезпечена можливість власника визначити долю майна.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
В силу ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За вказаних обставин, підстав для наявності заборони відчуження (арешту) рухомого майна позивача суд не знаходить і вважає, що наявність таких арештів перешкоджає йому у вільному розпорядженні своїм майном.
Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд вважає необхідним захистити порушене право позивача вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, право власності на яке він набув в установленому законом порядку шляхом скасування (припинення) приватного обтяження у вигляді застави рухомого майна, запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а саме зареєстровану заставу рухомого майна від 24.01.2008 року за № 6454305 приватним нотаріусом Гармашовим Г.М., Запорізьким міським нотаріальним округом на підставі договору про відступлення права вимоги за Договором застави, серія та номер: 501, виданий 21.03.2018 року приватним нотаріусом Голій Л.І. Київського міського нотаріального округу.
При таких обставинах позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-265,268,280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю" Росвен Інвест Україна", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом скасування (припинення) приватного обтяження у вигляді застави рухомого майна за кредитним договором - задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко