Провадження № 2/947/3058/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

при секретарі Якубовській О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

Встановив

31.05.2021 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» звернулось до Київського райсуду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , посилаючись на виконання страховиком зобов`язань за договором майнового страхування з виплати страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 07.06.2021 року позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду в судовому засіданні 05.07.2021 року за правилами спрощеного позовного провадження. У зв`язку з відсутністю доказів належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи розгляд справи було відкладене. Відзив від представника відповідача надійшов до суду 12.07.2021 року. До сьогоднішнього судового засідання сторони (їх представники) не з`явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про дату, час і місце слухання справи сповіщена у відповідності до вимог закону.

Суд вивчив матеріали справи і встановив:

20 квітня 2018 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна іншуранс груп» і ОСОБА_2 уклали договір добровільного страхування транспортного засобу №06/03-01-000688, за умовами якого застраховані майнові інтереси власника автомобіля марки «Mini cooper" д.н.з. НОМЕР_1 .

07 вересня 2018 року на вул..Левітана у м.Одесі о 10 год 20 хв. сталась дорожнього транспортна пригода за участю автомобіля «Mini cooper" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 і автомобіля Toyota Corola д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 19.10.2018 року водія ОСОБА_1 визнано винною в порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення автомобілів, і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mini cooper" д.н.з. НОМЕР_1 склала 73608,69 грн.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна іншуранс груп» ДТП визнало страховим випадком. На виконання умов договору страхування страховик 10.10.2018 року виплатив власнику автомобіля ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 73608,69 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була застрахована СК «ПЗУ Україна». Ліміт відповідальності за шкоду майну встановлено в розмірі 100 000 грн.

Досудову вимогу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна іншуранс груп» Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування понесених страхових виплат задовольнила частково і здійснило виплату у розмірі 64244,70 грн. - за мінусом ПДВ на суму 9363,99 грн., тому як були відсутні документи, що підтверджували факт оплати проведеного ремонту. Оскільки ОСОБА_1 досудову вимогу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна іншуранс груп» про відшкодування 9363,99 грн. залишила без уваги, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права, посилаючись на положення ст.ст.993,1166,1187,1194 ЦК України і на положення ст.27 ЗУ «Про страхування», ст.ст. 22,29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідач позовні вимоги страховика не визнала і у відзиві доводила, що позивач не надав письмових доказів, підтверджуючих оплату проведеного ремонту автомобіля і що податкові зобов`язання з ПДВ виникли і є збитками позивача.

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов ПрАТ «Княжа Вієнна іншуранс груп» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За змістом частини 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

При цьому, страховим ризиком, за вимогами ч. 1 ст. 8 Закону України "Про страхування" визначається певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховим випадком, у відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Разом з тим, за змістом ст. 980 Цивільного кодексу України предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Згідно з статтею 9 Закону України "Про страхування" страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

За приписами, ст. ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За положеннями частини 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пункт 38.1.1. статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

У постанові від 28 лютого 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком (провадження № 61-4507св18).

У постанові від 19 вересня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду висловив такі правові висновки: всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з цим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, що підлягає до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі, ПДВ не нараховується, окремим рядком не виділяється і страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, що мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. У випадку непроведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов`язання не виникають (провадження № 61-18781св18). Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ(провадження № 61-18781св18).

У даному випадку позивач не надав до суду письмові , які б підтверджували оплату проведеного ремонту автомобіля, належного потерпілій особі/, тому позов є недоведеним і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 31.08.2021 року.

Суддя Калашнікова О. І.