Провадження № 22-ц/812/2126/21

УХВАЛА

07 грудня 2021 року м. Миколаїв

справа № 487/5726/19

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Тищук Н. О.,

суддів Кушнірової Т. Б., Лівінського І. В.,

із секретарем Колосовою О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

першого заступника керівника обласної прокуратури

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 14 вересня 2021 року суддею Кузьменком В.В., в приміщенні цього ж суду, (повний текст рішення складено 24 вересня 2021 року), у цивільній справі за позовом

керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1

в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до

ОСОБА_1

про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, скасування запису в Державному реєстрі речових прав

та витребування земельної ділянки шляхом знесення об`єкту нерухомості,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року керівник Миколаївської місцевої прокуратури №1 звернувся з позовом в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради позов до ОСОБА_1 про:

- визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 23 травня 2014 року Реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :12:001:0028 площею 0,0424 га, розташовану по АДРЕСА_1 ;

- скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису від 21 жовтня 2016 року за № 17106818 про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок загальною площею 298,9 кв.м, житловою площею 69,9 кв.м. по АДРЕСА_1 ;

- витребування у ОСОБА_2 на користь держави в особі Миколаївської міської ради земельної ділянки площею 424 кв.м вартістю 171 048, 39 грн з кадастровим номером :12:001:0028 по АДРЕСА_1 шляхом знесення житлового будинку під літ. А-2 загальною площею 298,9 кв.м.

Позивач зазначав, що пунктами 51, 51.1 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради № 36/61 від 04 вересня 2009 року затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 878 кв.м, за рахунок земель ТОВ «Миколаївбудпроект», з віднесенням її до земель житлової забудови, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд по про. Авіаційному, 14 у м. Миколаєві.

На підставі вказаного рішення міської ради ОСОБА_4 отримала державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯИ №140150 від 27 жовтня 2009 року із кадастровим номером :12:001:0019 і за договором купівлі-продажу від 14 грудня 2009 року продала її ОСОБА_5 та ОСОБА_1 по Ѕ частині кожній.

23 травня 2014 рок ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право власності на свою земельну ділянку.

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 18 вересня 2018 року у цивільній справі № 487/10126/14-ц визнано незаконним та скасовано рішення Миколаївської міської ради № 36/61 від 04 вересня 2009 року в частині надання ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 847 кв.м по АДРЕСА_2 , визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 140150 від 27 жовтня 2009 року, з записом про перехід права власності в рівних частках ОСОБА_5 і ОСОБА_1 та визнано недійсним договір купівлі-продажу № 1321 від 14 грудня 2012 року. У витребуванні земельної ділянки відмовлено у зв`язку із її поділом на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :12:001:0028 та :12:001:0029.

Посилаючись на те, що свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 від 23 травня 2014 року було видане на підставі недійсного договору, а спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади поза її волею, і на ній знаходиться житловий будинок, який належить відповідачу на підставі запису про право власності, а законодавством заборонено будівництво та обслуговування будинків у прибережній захисній смузі Бузького лиману та на землях зелених насаджень загального користування Згідно з Правилами використання та забудови території м. Миколаєва, позивач просив про задоволення позову.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Миколаївська міська рада у поданих поясненнях апеляційну скаргу підтримала.

Відповідачка ОСОБА_1 у поданому відзиві просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником відповідачки заявлено клопотання про зупинення апеляційного провадження у даній справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах (справа № 488/2807/17) за позовом виконуючого обов`язки керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до Миколаївської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору державне підприємство "Миколаївське лісове господарство" та Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту, витребування земельної ділянки.

Заслухавши думку учасників справи, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а апеляційне провадження у даній справі підлягає зупиненню з наступних підстав.

Частиною другою статті 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно із положеннями п. 10 ч.1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року справа № 488/2807/17 за позовом виконуючого обов`язки керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до Миколаївської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: Державне підприємство «Миколаївське лісове господарство», Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання державного акта недійсним, витребування земельної ділянки передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини п`ятої статті 403 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Великою Палатою Верховного Суду 17 червня 2020 року справу № 488/2807/17 прийнято до розгляду.

При цьому Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками колегії суддів Касаційного цивільного суду про наявність виключної правової проблеми щодо вирішення питання додержання принципу пропорційності втручання у право мирного володіння майном особи за рішенням про витребування земельної ділянки у придатному для використання стані шляхом знесення розташованого на ній об`єкта нерухомості (житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами), можливості або неможливості такого втручання за певних обставин справи, порядку такого знесення та відновлення попереднього стану земельної ділянки (зокрема, за чий рахунок), а також визначення ефективних компенсаційних механізмів відшкодування збитків добросовісного набувача від таких заходів (зокрема, в частині компенсації вартості забудови земельної ділянки).

Зазначена справа була призначена Великою Палатою Верховного Суду до розгляду.

Однак, згідно відомостей із Єдиного державного реєстру судових рішень, на даний час справа не розглянута, оскільки відсутнє рішення за результатами її розгляду.

У даній справі, яка переглядається в апеляційному провадженні, наявні вимоги до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, скасування запису в Державному реєстрі речових прав та витребування земельної ділянки шляхом знесення об`єкту нерухомості.

Отже, наведене свідчить про те, що у даній справі також постане питання щодо застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

Частинами 1-4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частинами 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Також, у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

З огляду на зазначене, враховуючи принцип усталеності правозастосовної судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 488/2807/17.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, статтями 253, 260, 368, 381 ЦПК суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 9 березня 2021 року зупинити до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах (справа №488/2807/17).

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.О.Тищук

Судді: Т.Б.Кушнірова

І.В.Лівінський

---------------------------------

Повний текст ухвали складено 09 грудня 2021 року