Справа № 2-1216/09
Провадження № 6/161/600/21
У Х В А Л А

10 грудня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Чигринюк В.С.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення в цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

10.08.2021 року ТзОВ «ФК Форт» через свого представника звернулося до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування зазначивши, що 21.09.2009 року Луцький міськрайонний суд Волинської області ухвалив рішення в цивільній справі № 2-1216/09 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6М/2007/840-МК/413 від 15.02.2007 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра». На виконання даного судового рішення було видано виконавчі листи, які пред`явлені до органів ДВС. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2020 року було замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТзОВ «ФК «Морган Кепітал» у справі № 2-1216/09. Разом з тим, 30.12.2020 року між ТзОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТзОВ «ФК Форт» було укладено Договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав № 92-Ф, за умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 6М/2007/840-МК/413 від 15.02.2007 року перейшло до ТзОВ «ФК Форт».Вказує, що виконавчий лист, виданий відносно боржника ОСОБА_1 в цивільній справі № 2-1216/09 наразі є втраченим, на виконанні в органах ДВС не перебуває, відкритих на його підставі виконавчих проваджень немає. Крім того, у зв`язку з проведенням процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра», скорочення штату працівників, а також подальшою зміною кредитора та передачі кредитних портфелів, було пропущені строки на звернення з даним виконавчим листом.Враховуючи наведене, просить суд замінити сторону стягувача в цивільній справі № 2-1216/09 за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованостііз ТзОВ «ФК «Морган Кепітал» на його правонаступника ТзОВ «ФК Форт», видати дублікат виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 , який видавався в рамках даної справи та поновити строк на його пред`явлення.

В судове засідання представник ТзОВ «ФК Форт» не з`явився, у вищевказаній заяві зазначив, що він просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та представник стягувача ТзОВ «ФК «Морган Кепітал» в судове засідання повторно не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за їх відсутності від на адресу суду не надходили.

На переконання суду, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення.

З огляду на надані заявником докази, які містяться в матеріалах заяви, суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21.09.2009 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було ухвалено рішення в цивільній справі № 2-1216/09, яким із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «КБ «Надра» в особі філії ВАТ «КБ «Надра» Луцьке РУ стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 6М/2007/840-МК/413 від 15.02.2007 року в розмірі 108026,68 грн., а також судові витрати по справі.

На виконання даного судового рішення, було видано виконавчі листи відносно обох боржників, на підставі яких Другим ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) відкриті виконавчі провадження № 49141346 та № 52335559.

Разом з тим, вказані виконавчі провадження наразі є завершеними.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2020 року в цивільній справі № 2-1216/09 було проведено замінену стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТзОВ «ФК «Морган Кепітал».

30.12.2020 року між ТзОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТзОВ «ФК Форт» було укладено Договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав № 92-Ф, за умовами якого право вимоги до позичальників за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 6М/2007/840-МК/413 від 15.02.2007 року перейшло до ТзОВ «ФК Форт».

Таким чином, станом на день розгляду справи ТзОВ «ФК Форт» є Кредитором за Кредитним договором № 6М/2007/840-МК/413 від 15.02.2007 року, що укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13.

У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частиною 2 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 1 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

З наведених положень ст. 442 ЦПК України вбачається, що нею регламентовано порядок заміни сторони правонаступником на стадії виконання судового рішення.

Норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

У відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21.03.2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Враховуючи вищезазначене та позицію Верховного Суду, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені вимоги ТзОВ «ФК Форт» про заміну сторони виконавчого провадженняобґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Як встановлено судом, 27.04.2016 року Другим ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) було повернуто стягувачу виконавчий документ, виданий в цивільній справі № 2-1216/09 відносно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання даної заяви оригінал виконавчого листа щодо ОСОБА_1 на примусовому виконанні не перебуває.

У зв`язку із тим, що набуттям прав вимоги ТзОВ «ФК Форт» відбулося 30.12.2020 року, новий кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього.

Дана обставина обумовила втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків.

Підпунктом 17.4 п. 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

ВС зауважив, що аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необгрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого , документа. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 18.11.2020 року по справі № 263/4331/18, - сам факт відсутності виконавчого документа у стягувана та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09.10.2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19.

Із наведеного слідує, що виконавчий документ, виданий у справі № 2-1216/09 втрачено, а тому існують правові підстави для видачі його дублікату.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку. Поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. Зокрема, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці установив, що вирішення питання щодо поновлення процесуального строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р.).

Згідно з правових позицій Європейського Суду з прав людини, що викладені у пункті 570 рішення від 20.09.2011 року у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» (заява № 14902/04) та у п. 51 рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (заяви № 22083/93, 22095/93), котрі дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_1 відсутні.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що в інституті поновлення пропущених строків вирішення посадовою особою або державним органом будь-якого питання на власний розсуд має особливо важливе значення. Під час розгляду подібних вимог мають враховуватись конкретні Обставини справи. Крім того, можна зробити висновок, що під час рогляду заяв про поновлення пропущених строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання мають враховуватись також інші принципи верховенства права, наприклад, принцип обов`язковості судових рішень. Трактуючи цей принцип ЄСПЛ зазначав, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін.

Рішення суду від 21.09.2009 року, яке ухвалив Луцький міськрайонний суд Волинської області в цивільній справі № 2-1216/09, про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконано, а пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів для його виконання не дає можливості Заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання, що порушує норми чинного законодавства та рішення ЄСПЛ.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про обгрунтованість заяви ТзОВ «ФК Форт» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення у повному обсязі.

На підставі ст. ст. 512, 514 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 352, 354, 433, 442, п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення в цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Замінити сторону стягувача в цивільній справі № 2-1216/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а саме: замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Морган Кепітал» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» (, місцезнаходження: 03035, м. Київ, Солом`янська площа, 2).

Видати дублікат виконавчого листа, який видавався у цивільній справі № 2-1216/09, відносно боржника ОСОБА_1 про з неї заборгованостіза кредитним договором № 6М/2007/840-МК/413 від 15.02.2007 року.

Поновити строк пред`явлення виконавчого листа, який видавався у цивільній справі № 2-1216/09, відносно боржника ОСОБА_1 про з неї заборгованостіза кредитним договором № 6М/2007/840-МК/413 від 15.02.2007 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала у повному обсязі складена 10 грудня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська