Справа № 766/5156/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач 29.03.2018 рокузвернувся до суду з вказаною позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтував тим, що в березні 2018 року за місцем роботи позивача надійшов лист приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. від 13.03.2018 року №514, яким направлено для виконання та до відома постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.03.2018 року. Зі змісту вищевказаного документів, позивачу стало відомо, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. знаходиться виконавче провадження №55949658, щодо примусового виконання виконавчого напису №9857 від 04.10.2017 року, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. про стягнення заборгованості з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 891391,87 грн. Про вчинення виконавчого напису позивач дізнався у день отримання листа приватного виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. від 13.03.2018 року №514. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. ОСОБА_1 не погоджується з сумою заборгованості у розмірі 34373,72 дол. США, що за курсом 25,88 грн., відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.07.2017 року, складає 889591,87 грн., оскільки вважає, що в суму заборгованості за розрахунком, виконаним відповідачем та наданим приватному нотаріусу, безпідставно включена заборгованість з комісії у розмірі 504,00 дол.США. Здійснений розрахунок заборгованості виконаний не правильно, оскільки не враховує повністю суму внесену позивачем на погашення кредиту, а частину внесених ним платежів, відповідач безпідставно відніс на погашення комісії, у зв`язку з чим розмір заборгованості, який визначений у розрахунку заборгованості, і відповідно, у виконавчому написі, є завищеним і не відповідає дійсності. У даному випадку відсутня безспірність заборгованості між сторонами, та є спір з приводу розміру цієї заборгованості, а тому виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню та таким, що порушує законні права та інтереси позивача. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить визнати виконавчий напис №9857 від 04.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чергінівського міського нотаріального округу Завалієва А.А., про стягнення заборгованості з нього на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в сумі 891391,87 грн. таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою суду від 30.03.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 12.11.2019 року витребувано докази.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача - АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, просив їх відхилити. Надав до суду відзив, в якому зазначив, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Просить відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі.

Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» 26.10.2007 року було укладено кредитний договір №HECFGK, згідно якого Банк зобов`язався надати позивачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок в сумі 42000,00 дол. США, на строк з 26.10.2017 року по 22.10.2027 року на наступні цілі: придбання нерухомості, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом; винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми наданого кредиту у момент надання кредиту; винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, а позивач зобов`язався повернути вказані кошти на умовах кредитного договору.

04.10.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 9857 за кредитним договором №HECFGK від 26.10.2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», про стягнення грошових коштів в сумі 34 373,72 дол. США, що за курсом 25,88 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.07.2017 року складає 889591,87 грн, з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29193,24 доларів США; заборгованості за відсотками у розмірі 2058,72 доларів США; заборгованість з комісії у розмірі 504,00 доларів США; заборгованість з пені у розмірі 971,72 доларів США; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 9,66 доларів США; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1636,38 доларів США. Стягнення здійснюється за період з 26.10.2007 року по 24.07.2017 року.

13.03.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. за ВП №55949658 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого напису №9857, виданого 04.10.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 891391,87 грн., якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1

19.03.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. з заявою про видачу копій документів на підставі, яких вчинений виконавчий напис №9857.

Крім того, в Цюрупинському районному суді Херсонської області перебуває цивільна справа за №664/315/20 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №HECFGK від 26.10.2007 року.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат»(далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст.87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим,якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Окрім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів; нормативно-правовий акт № 1172 від 29.06.1999 постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому,стаття 50 Закону передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням положень статей 15,16, 18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей, 87, 88 Закону у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусу не було надано належних та достатніх документів, що підтверджують безспірність заборгованості.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та неустойки у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача.

Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача.

Відповідно до ст.88 Закону та ст.1,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» мали б надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати.

Належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», Постанови правління НБУ №566, Постанови правління НБУ №174 виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін.

Таким чином, нотаріусу для вчинення виконавчого напису не було подано засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Крім того, відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Водночас, з виконавчого напису нотаріуса вбачається, що з часу виникнення права вимоги у відповідача до позивача щодо стягнення кредитної заборгованості, пройшло більше 3 років (заборгованість стягнуто за період з 26.10.2007 по 24.07.2017), що також є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1057,20 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 142, 247, 263-265, 268, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис №9857 від 04.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чергінівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в сумі 891391,87 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1057,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст.355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан