Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

09.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати за подачу апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості 1/4 частини майна,

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2021 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по даній справі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 24.11.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Тищенко С.Ю. подав апеляційну скаргу разом з заявою про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати.

В заяві про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати заявник зазначає, що розмір судового збору, що повинен бути сплачений за звернення до апеляційного суду, складає 3 947,43 грн., що перевищує 5 відсотків річного доходу апелянта за попередній календарний рік. У зв`язку з чим, посилаючись на незадовільний матеріальний стан, на підставі ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України апелянт просить зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Також апелянт зауважує, що на роботі затримують виплату заробітної плати, тому майновий стан апелянта є вкрай незадовільним.

До даної заяви апелянтом додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків на ім`я ОСОБА_1 , виданої Приморською державною податковою інспекцією Головного управління ДПС в Одеській області, з якої вбачається, ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2021 року отримував доходи, а саме від АТ «Універсал Банк» за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року у розмірі 1413,67 грн. та з січня 2021 року по червень 2021 року у розмірі 1357,46 грн., назва доходу 126-Додаткове благо.

Ознайомившись з даним клопотанням, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні такого клопотання з огляду на наступне.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як встановлено в ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто, основним у вирішенні питання про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору є встановлення майнового стану сторони, яка заявила відповідне клопотання. Дані обставини встановлюються судом на підставі доказів (наприклад, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що видається органами Пенсійного фонду України, та/або відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

В заяві про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати заявник з посиланням п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вказує, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу апелянта за попередній календарний рік, на підтвердження чого надає відомості про суми виплачених доходів та утриманих податків з податкового органу.

З вказаних відомостей вбачається, що ОСОБА_1 за вказаний період отримував дохід «126 - Додаткове благо».

Між тим, дані відомості мають примітку, що інформація потребує уточнення у податкових агентів (джерел доходу).

Також, зі змісту заяви про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати вбачається, що заявник працює та виплату заробітної плати йому затримують. Однак, доказів на підтвердження вказаних посилань скаржником до суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно змісту статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що апелянт не надав до суду належних та достатніх доказів про суми свого доходу, тому апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати за подання апеляційної скарги на рішення суду, а тому не може задовольнити відповідне клопотання апелянта.

Слід зазначити, що відмова у зменшенні розміру судового збору або звільненні від його сплати не порушує положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, оскільки не перешкоджає апелянту у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови відстрочення сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на зазначене, клопотання про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати за подання апеляційної скарги на рішення суду не підлягає задоволенню.

Слід зазначити, що заявник не позбавлений можливості повторно звернутись до суду із клопотанням про розстрочення, відстрочення чи звільнення від сплати судового збору, надавши суду належні докази його незадовільного майнового стану та неспроможності сплатити судовий збір.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику ОСОБА_1 адвокату Тищенку Станіславу Юрійовичу у задоволенні заяви про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати за подачу апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості 1/4 частини майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе