Номер справи 623/3589/21
Номер провадження 2/623/978/2021
РІШЕННЯ

іменем України

07 грудня 2021 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі:

головуючого судді Герцова О.М.,

за участю секретаря судового засідання Ардашевої Я.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізюм цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В обґрунтування свого позову зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Разом з позивачем в будинку зареєстрована його колишня співмешканка ОСОБА_2 . З березня 2020 року і до теперішнього часу за місцем реєстрації відповідач не проживає та її особистих речей в будинку не має. Фактичне місце перебування відповідача не відоме.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_2 не скористалася своїм правом у визначений законом строк надати до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .(згідно договору дарування квартири від 28.07.2004 року).(а.с.6).

Відповідно до довідки про склад сім"ї за місцем реєстрації від 13 вересня 2021 року виданої КП "Благоутсрій м. Ізюм" - гром. ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 з березня2020 року не проживає.(а.с.12)

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Конституцією України(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16,386,391 ЦК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житлом у квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрація місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10,12,81,89,223,259,264,265,268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланнямhttp://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.М.Герцов