ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3813/20 Номер провадження 22-ц/814/2573/21Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Обідіної О.І.,

розглянувши в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Савченко Л.І. в м. Полтава із складанням повного тексту рішення 03 вересня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з даним позовом. Просив визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його гідності та честі наступну інформацію, розповсюджену адвокатом Оніпко Євгеном Анатолійовичем в залі судових засідань Полтавського апеляційного суду 28.01.2020 року, 05.02.2020 року, 12.02.2020 року, 13.03.2020 року: «обвинувачений ОСОБА_1 симулює напади з метою затягування розгляду кримінальної справи № 554/726/17»; зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену відносно нього недостовірну інформацію шляхом озвучення ОСОБА_2 на найближчому судовому засіданні, яке відбудеться після набрання судовим рішенням чинності в даній справі, наступного тексту спростування: «В залі судових засідань Полтавського апеляційного суду 28.01.2020 року, 05.02.2020 року, 12.02.2020 року, 13.03.2020 року мною, ОСОБА_2 , озвучувалися недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_1 , а саме те, що обвинувачен6ий ОСОБА_1 симулює напади з метою затягування розгляду кримінальної справи № 554/726/17»; стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду за розповсюджену недостовірну інформацію у розмірі 1,00 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Судові витрати у вигляді судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. віднесено за рахунок держави.

Рішення обґрунтовано тим, що висловлювання ОСОБА_2 не можна віднести до розповсюдження неправдивої інформації, оскільки він виступав в якості процесуальної особи у кримінальному провадженні, як представник потерпілого, а тому висловлював позицію останнього.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вважає, що районний суд безпідставно посилався на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 23.07.2020 року. Оскільки даним судовим рішенням не було надано оцінку стану здоров`я ОСОБА_1 , а лише встановлено відсутність перешкод для участі у проведенні судових засідань.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що під час розгляду Полтавським апеляційним судом кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 у судовому засіданні 12.02.2020 року адвокат Оніпко Є.А. висловив позицію щодо клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання у зв`язку з поганим самопочуттям, вказавши, що ніяких доказів, що обвинувачений хворіє і що йому заважає приймати участь у судовому засіданні не було, що склалася повторна ситуація, коли ОСОБА_3 відмовлявся з`явитися у судове засідання, розгляд справи буде затягуватися, заперечував проти дій обвинуваченого, оскільки це є симуляцією.

Відповідно до ухвали Полтавського апеляційного суду від 23 липня 2020 року (№ 554/726/17) по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_1 , колегією суддів зазначено наступне: «Окрім того, слід зазначити, що дане кримінальне провадження за принесеними стороною захисту апеляційними скаргами, тривалий час два роки не знаходило свого вирішення, в той час як призначалося до розгляду судом неодноразово (32 рази) та в стислі строки задля забезпечення його розгляду в розумні строки. Водночас, мали місце непоодинокі випадки відкладення апеляційного розгляду провадження в зв`язку з відмовою обвинуваченого слідувати з ДУ «Полтавська установа виконання покарання №23» до приміщення апеляційного суду для участі в судовому засіданні та в зв`язку з заявами обвинуваченого про незадовільний стан здоров`я, що перешкоджав йому брати участь в судовому засіданні. Слід зауважити, що в більшості випадків такі заяви обвинуваченого ОСОБА_1 не були підтверджені відповідними висновками лікарів щодо неможливості його участі в судовому засіданні за станом здоров`я. Зокрема і 23.07.20р. обвинувачений ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду, після неодноразових спроб судді-доповідача надати слово обвинуваченому для висловлення доводів, викладених в апеляційних скаргах, таким правом не скористався та вкотре заявив клопотання про відкладення апеляційного розгляду з огляду на стан здоров`я.

Колегія суддів розцінює таку поведінку обвинуваченого як зловживання обвинуваченим наданими йому правами та затягування розгляду справи у такий спосіб, оскільки до матеріалів кримінального провадження як стороною захисту, так і на запит апеляційного суду з ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» надано інформацію щодо звернень ОСОБА_1 за медичною допомогою за час перебування в установі.

При цьому жодних об`єктивних медичних даних про неможливість обвинуваченого ОСОБА_1 за станом здоров`я приймати участь в судових засіданнях матеріали провадження не містять та апеляційним судом не встановлено, а тому заяви обвинуваченого про відкладення апеляційного розгляду справи за станом здоров`я, які не підтверджені відповідними висновками лікарів, колегією суддів і сприймаються як намагання затягування розгляду кримінального провадження та зловживання своїми правами. Окрім того, слід зазначити, що таку ж тактику поведінки обвинувачений обрав і під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, хоча неодноразові обстеження лікарями, які його проводили за викликом суду, не встановлювали об`єктивних перешкод, виходячи з його стану, для участі в проведенні судових засідань. В зв`язку з чим колегією суддів, з урахуванням думок учасників судового розгляду, прийнято рішення про розгляд принесених обвинуваченим та захисником в його інтересах апеляційних скарг за його відсутності».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_2 брав участь у справі як представник потерпілого та надавав пояснення у справі, які стосувалися клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання за станом здоров`я. Стан здоров`я ОСОБА_1 був оцінений Полтавським апеляційним судом при ухваленні судового рішення, а тому не підлягає повторній оцінці. Висловлювання ОСОБА_2 не можна віднести до розповсюдження неправдивої інформації, оскільки він виступав в якості процесуальної особи у кримінальної провадженні, як представник потерпілого, а тому висловлював позицію останнього.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

За змістом частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до роз`яснень, викладених у абзацах третьому, п`ятому пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Окрім того, оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не можуть бути підставою для притягнення адвоката до відповідальності його висловлювання у справі, у тому числі ті, що відображають позицію клієнта, заяви у засобах масової інформації, якщо при цьому не порушуються професійні обов`язки адвоката.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову про захист честі та гідності, районний суд правильно виходив з того, що ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів у розумінні статей 77, 78 ЦПК України відносно приниження відповідачем його честі та гідності.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_2 є адвокатом та відповідно в залі судових засідань Полтавського апеляційного суду 28.01.2020 року, 05.02.2020 року, 12.02.2020 року, 13.03.2020 року брав участь у справі як представник потерпілого та висловлювався у справі, щодо клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання за станом здоров`я.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29.11.2021 р.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Ю.Кузнєцова

О. І. Обідіна