10.02.2021 Єдиний унікальний номер 205/8747/20
Провадження № 2/205/930/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Далакян Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 серпня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем, який 07.02.2013 року рішенням суду було розірвано. Від спільного шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. 15 липня 2017 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_1 ». Відповідач ухиляється від свого законодавчо закріплено батьківського обов`язку щодо утримання їх спільної доньки, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, розвитком доньки не цікавиться та з донькою не спілкується. На підставі викладеного позивач звертається до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у прохальній частині позовної заяви зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу за її відсутністю.

Від відповідача надійшла заява в якій він визнав позовні вимоги, просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 21 серпня 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, про що зроблено відповідний актовий запис № 563, який розірвано 19 лютого 2013 року на підставі рішення Ленінського районного суд ум. Дніпропетровська від 07 лютого 2013 року (а. с. 6).

Від подружнього життя сторони мають малолітню дитину: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1115 (а. с. 7).

Так, 15 липня 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб та після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила своє прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 від 15 липня 2017 року (а. с. 10).

Дитина сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилася проживати разом з матір`ю і на цей час знаходиться на утриманні та матеріальному забезпеченні позивача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

У національному законодавстві України право дитини на утримання, що також прямо кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У роз`ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. У цьому випадку суд виходить з того, що відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб, має можливість самостійно визначати обсяг забезпечення себе роботою та відповідно отримання доходів від такої роботи, інших осіб на утриманні не має.

Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд враховує п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, в якому судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно із ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Враховуючи встановлені судом обставини, виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, та беручи до уваги ту обставину, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд визначає розмір аліментів на дитину у відповідності до встановлених обставин, що мають значення для вирішення цього питання, та вимог закону, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов`язаний її матеріально утримувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання дитини з дня подання позову до суду, тобто з 10 листопада 2020 року.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі за одну майнову вимогу у розмірі 840 грн. 80 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 7, 55, 84, 141, 180 - 184, 191 СК України, ст. ст. 12, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_5 ) аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 листопада 2020 року.

Допустити негайне виконання рішення у межах сум платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_4 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНН НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.П. Терещенко