ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №504/878/21

Апеляційне провадження №22-ц/813/9835/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 червня 2021 року, постановлене під головуванням судді Литвинюк А.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позов

22.03.2021 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» в особі представника (далі-Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 14 846,16 гривень.

Позов обґрунтовано тим, що 09.03.2018 року відповідачка ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в Банку з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання). На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Банку відповідачці наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Під час підписання Анкети-заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами», викладеними на банківському сайті складає між нею та Банком кредитний договір.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка, яка зобов`язана слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню овердрафту, не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом і відсотками, тобто порушила умови договору і допустила заборгованість.

Станом на 19.12.2020 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.03.2018 року склала 14 846,16 гривень, з яких: 12 602,58 гривень заборгованість за кредитом; 2 243,58 гривень заборгованість по відсоткам.

Посилаючись на зазначені обставини, Банк просив про задоволення позову.

Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку (п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України).

Відповідачка ОСОБА_2 з 27.05.2021 року обізнана про наявність позовної заяви Банка в суді першої інстанції, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідачці поштового відправлення суду за адресою її місця реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 41, 46).

Відповідачка не скористалась правом надати відзив, пояснення або заперечення на позовну заяву Банка.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.06.2021 року позов Банка задоволений частково. Суд стягнув з відповідачки на користь Банка заборгованість за кредитом у розмірі 12 602,58 гривень і судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 102 гривень.

Судове рішення мотивовано наступним: матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Банку та Тарифи розуміла відповідачка, ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Банку; що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати неустойки та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування; роздруківка з сайту позивача також не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування; без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та Правила надання банківських послуг в Банку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин; відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Доводи апеляційної скарги та відзив на скаргу

Суд посилався на відсутність підпису позичальниці на Умовах і Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Відповідачка в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Банку підтвердила під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язалась в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржниця користувалась кредитом, а значить ознайомилась з Умовами і Правилами надання банківських послуг в Банку і погодилась з ними, оскільки кредитний договір є договором оферти. Згідно до ст. 641, 642 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір про її прийняття (акцепт) повинна бути повною та безумовною. Доказом наявності факту виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією та сплата періодичних платежів.

Згідно до ст. 1048 ч. 1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Тобто навіть якщо врахувати думку суду першої інстанції щодо не підписання позичальником Тарифів та Умов і Правил, позичальниця отримала кредитну картку та скористалася кредитними коштами, погодившись з умовами, що діяли на момент зняття коштів і тому повинна сплачувати процентну ставку.

Посилання суду на постанову Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17 в частині відмови у стягненні процентів жодним чином не обґрунтовано, оскільки в справі №342/180/17 розглядався випадок, коли Тарифи Банку не були підписані боржником. У даному випадку до матеріалів справи додані не лише Тарифи з сайту Банку, а і Паспорт споживчого кредиту за програмою Кредитна картка, в якому чітко зазначені всі умови кредитування, строки, процентна ставка та інше. Паспорт продукту підписаний боржницею.

Суду слід застосовувати не постанову Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17, а іншу судову практику де йдеться про Паспорт споживчого кредиту, а саме на постанову Верховного Суду від 02.12.2020 року по справі №284/157/20.

Паспорт кредиту оформлено у відповідності до Додатку №1 до Закону України «Про споживче кредитування», а строк кредиту зазначається у розділі №2 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» підрозділі «Строк кредитування», де зазначено строком кредитування 240 місяців. Розділ №7 Паспорту «Інші важливі аспекти» підрозділ «Дата надання інформації» містить дату, до якої, у відповідності з ст. 643 ЦК України, кредитор повинен був отримати відповідь - згоду на дані умови кредитування (акцепт) від позичальника, і навіть якщо він її отримав із запізненням, то це не має значення, якщо Банк з цим погоджується. Пункт 4 розділу 7 Паспорту - «Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.» - дане зазначення є обов`язковим і говорить про той факт, що кредитодавець вправі самостійно визначати розмір кредитного ліміту на картці, виходячи із фінансового стану позичальника та його історії обслуговування в Банку. Жодним чином дане посилання не змінює основні умови кредитування такі як строк, відсоткову ставку, відповідальність за поручения, право дострокового погашення, інше. Пункт 13 розділу 4 Паспорту - «Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.» - дійсно реальна відсоткова ставка може змінюватись. Однак вона змінюється в любому кредитному договорі, оскільки в разі порушення позичальником умов кредитування до нього застосовуються штрафні санкції - підвищена відсоткова ставка, пеня, тощо, і всі ці нарахування змінюють реальну відсоткову ставку, яка може бути мінімальною і складатись лише з самих відсотків у випадку сумлінного виконання позичальником своїх обов`язків. Саме такі зазначення є обов`язковою вимогою Закону України «Про споживче кредитування».

Щодо сумнівів суду відносно розрахунку заборгованості, то вони є необґрунтованими, однак на підтвердження вірності розрахунку Банк надає банківську виписку.

Посилаючись на зазначені обставини, Банк просить скасувати заочне рішення суду від 23.06.2021 року в частині, в якій відмовлено у позові і постановити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України).

08.09.2021 року, згідно довідки Укрпошти про причини повернення поштового відправлення апеляційного суду, відповідачка ОСОБА_1 відмовилась від отримання поштової кореспонденції апеляційного суду за місце реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.41,69-71).

Виходячи з вимог п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка ОСОБА_1 вважається такою, що повідомлена 08.09.2021 року про відкриття апеляційного провадження за скаргою Банка на заочне рішення суду від 23.06.2021 року.

Відповідачка ОСОБА_1 не скористалась правом надати відзив, заперечення або пояснення на апеляційну скаргу.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи Банку у позові про стягнення заборгованості по відсоткам, суд першої інстанції виходив з того, що Банк не довів свої вимоги в цій частині належними і допустимими доказами.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду в цій частині зважаючи на наступне.

Фактичні обставини справи встановлені апеляційним судом

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг звернулась до Банка, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву № б/н від 09.03.2018 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Банку, крім того, відповідачка пройшла ідентифікацію у Банку (а.с.6,13).

09.03.2018 року відповідачка ОСОБА_1 також ознайомилась з умовами кредитування Банком із використанням кредитної картки, що вбачається з Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». При цьому, Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» зазначає: тип кредиту; суму ліміту; строк договору та строк кредитування; спосіб та строк надання кредиту; тип процентної ставки; платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача; реальну річну процентну ставку; порядок повернення кредиту; наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором, у тому числі: розмір штрафу за прострочення за обов`язковими платежами за карткою; процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту; право споживача відмовитися від договору протягом 14 календарних днів тощо (а.с.6 зворот,7).

Отримавши кредитну картку, відповідачка здійснила дії щодо проведення її активації і протягом 2018-2020 років постійно користувалась карткою, отримуючи від Банка кредитні кошти з власної ініціативи, частково здійснювала погашення заборгованості по кредитному договору (останні зарахування грошових коштів на картку мали місце у жовтні 2020 року, а.с.58), що вбачається з виписки із банківського рахунку на ім`я відповідачки ОСОБА_1 , яка містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідачки (баланс станом на дату укладання кредитного договору, надану суму кредиту, операції за кредитною карткою із визначенням дати проведення операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведених з коштами операцій, а.с.57,58).

Станом на 19.12.2020 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.03.2018 року склала 14 846,16 гривень, з яких: 12 602,58 гривень заборгованість за кредитом; 2 243,58 гривень заборгованість по відсоткам(а.с.5).

22.03.2021 року Банк звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 14 846,16 гривень (а.с.1-3).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Між сторонами виникли правовідносини з кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ч.1 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано відповідачкою, що ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг звернулась до Банка і підписала Анкету-заяву № б/н від 09.03.2018 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Банку. Цього ж дня, 09.03.2018 року відповідачка ознайомилась з умовами кредитування Банком із використанням кредитної картки, що вбачається з Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який зазначає: тип кредиту; суму ліміту; строк договору та строк кредитування; спосіб та строк надання кредиту; тип процентної ставки; платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача; реальну річну процентну ставку; порядок повернення кредиту; наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором, у тому числі: розмір штрафу за прострочення за обов`язковими платежами за карткою; процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту; право споживача відмовитися від договору протягом 14 календарних днів тощо.

Станом на 19.12.2020 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.03.2018 року склала 14 846,16 гривень, з яких: 12 602,58 гривень заборгованість за кредитом; 2 243.58 гривень заборгованість по відсоткам.

Зважаючи на те, що матеріали справи містять належні докази того, що 09.03.2018 року відповідачка ОСОБА_1 ознайомиласьз умовами кредитування Банком із використанням кредитної картки, що вбачається з копії паспорту споживчого кредиту (а.с.6 зворот,7), в якому міститься необхідна інформація (про умови кредитування з урахуванням побажань споживача; щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; про порядок повернення кредиту; додаткова інформація тощо), суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у позові про стягнення заборгованості по відсоткам.

Розмір заборгованості по відсоткам, визначений Банком, а також про обізнаність щодо умов кредитування, що вбачається із Паспорту споживчого кредиту від 09.03.2018 року (тип процентної ставки, реальна річна процентна ставка тощо), відповідачка, у встановленому законом порядку не спростувала.

Підписавши анкету-заяву та довідку (міститься два підписи позичальника), які є складовими частинами кредитного договору, ОСОБА_1 відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодила такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання, а тому її твердження про те, що жодних документів, які б підтверджували погодження із нею сплату процентів чи інших сум, вона не підписувала, не відповідає фактичним обставинам справи (постанова Верховного Суду від 23.09.2020 року по справі № 149/1546/18-ц).

«…суди не звернули уваги на те, що в матеріалах справи наявний підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування (а. с. 14-15). Ураховуючи викладене, суди у порушення вимог статей 81, 367, 374 ЦПК України з урахуванням повноважень суду не врахували те, що оскільки сторонами було погоджено, зокрема процентну ставку, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, то суду слід було визначити й стягнути таку заборгованість відповідно до положень закону та підписаних відповідачем анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту. Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту ОСОБА_1 відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання (постанова Верховного Суду від 02.12.2020 року по справі № 284/157/20-ц).

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції про відмову Банку у позові про стягнення заборгованості по відсоткам підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову Банка щодо стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитним коштами.

Доводи Банка у скарзі, що відповідачка належним чином ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Банка, - до уваги не приймаються.

У даному випадку неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися Банком у період з часу виникнення спірних правовідносин і підписання Паспорту споживчого кредиту 09.03.2018 року та станом на час звернення із позовом до суду (22.03.2021 року).

Банк додав до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у редакції, яка найбільш сприятлива для задоволення позову і не містять відомостей про ознайомлення відповідачки з ними (а.с.7 зворот-12).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи (постанова Верховного Суду від 02.12.2020 року по справі № 284/157/20-ц).

Доводи представника Банка, що за відсутності поданих стороною відповідача будь-яких доказів, які б стосувалися предмету доказування, суд першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог в частині стягнення відсотків, заслуговують на увагу і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нового рішення про задоволення позову Банка в цій частині.

Апеляційна скарга представника Банка не містить доводів необґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 12 602,58 гривень, тому рішення суду, виходячи зі змісту ч.ч.1,2 ст. 367 ЦПК України, підлягає перевірці судом апеляційної інстанції в межах доводів скарги.

Приймаючи до уваги, що висновки суду першої інстанції в частині не відповідають обставинам справи, суд порушив норми матеріального права і неправильно застосував ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1, 1054 ч.1 ЦК України, рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості по відсоткам підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення в цій частині.

Судові витрати

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Колегія суддів задовольняє скаргу і скасовує рішення суду першої інстанції в частині з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову в частині, тому Банк має право на відшкодування судових витрат у вигляді судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанцій в розмірі 3 405 гривень, які документально підтверджені (а.с.60).

Керуючись ст. ст. 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 червня 2021 року в частині відмови акціонерному товариству «Акцент-Банк» у позові про стягнення заборгованості по відсоткам скасувати.

Позов акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості по відсоткам задовольнити.

Стягнути зОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» () заборгованість по відсоткам за кредитним договором №б/н від 09.03.2018 року станом на 19.12.2020 року у розмірі 2 243,58 гривень, а також судовий збір у розмірі 3 405 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: