Справа № 191/4232/19
Провадження № 2/191/1138/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кухар Д.О.

за участю секретаря - Заламай О.Ю.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягненні моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,стягненні моральної шкоди, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що в період з 20.07.2012р. по 31.08.2015р. він - ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 .

Згідно рішення суду від 18.11.2014р. по справі № 191/4074/14-ц з нього було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як в період шлюбу, так і після його розірвання між ними склалися неприязні стосунки.

23.08.2019 року між ним та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 23.08.2019 року.

А також, ними в соціальній мережі Facebooк було створено сторінку під назвою ІНФОРМАЦІЯ_7 та викладена весільна фотографія.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка, яка зареєстрована в соціальній мережі Facebooк під назвою ОСОБА_2 в групі «ІНФОРМАЦІЯ_2 » було здійснено публікацію наступного змісту: «Разыскиваю ОСОБА_1 за неуплату алиментов, г.Днепр безработный, потратился на свадьбу на алименты не хватает» та викладено фотографію зі сторінки позивача та фотографію листа без реквізитів від виконавчої служби (фото додається). Посилання на

публікацію міститься на сторінці: ІНФОРМАЦІЯ_8. В цій групі зареєстровано понад 61 237 користувачів.

Під цим постом різними користувачами було залишено 126 коментарів, в яких містяться принижуючі вислови на його адресу.

Також, відповідачкою повідомлення аналогічного змісту було розіслано його знайомим, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншим.

Про публікацію зазначеного вище повідомлення, він дізнався 19.09.2019 року від повідомлення незнайомого користувача - ОСОБА_9 (скріншоти переписування додаються).

Також, напередодні публікації 13.09.2019року відповідачка у Вайбер написала йому повідомлення наступного змісту:

« Что с долгом? 17:13

На свадьбу потратился на алименты не хватило??? 17:13

Спасибо за фото теперь вас будут знать во всех группах Днепра ) 17:15

Вас и вашу новоиспеченную супругу 17:19».

«Вас будут знать во всех группах Дніпра 17:52

Потратился на свадьбу забыл заплатить за алименты 17:53».

«Ловите славу 18:06

Ваш звездный час с супругою 18:07

Вы набираете лайки 18:20».

Зазначене свідчить, що відповідачка цілеспрямовано опублікувала у соціальній мережі Фейсбук оголошення про його розшук.

З приводу аліментів позивач зазначає, що він сплачує всі аліменти та станом на 30.08.2019року заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №59772186 у нього не було, що підтверджується розрахунком, виданим старшим державним виконавцем Мазур А.С. та скріпленим печаткою Чечелівського ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. Також, зі змісту вказаного розрахунку вбачається, що станом на 30.08.2019року наявна переплата за аліменти у розмірі 2122,21грн. Однак, незважаючи на переплату, позивачем 03.09.2019р. було сплачено кошти у розмірі 3300грн. в рахунок сплати аліментів вересень 2019 року, що підтверджується копією квитанції від 03.09.2019року.

Зазначене свідчить про те, що позивач не ухиляється від сплати аліментів та не переховується від відповідачки. Навпаки, він зі своєю нинішньою дружиною намагаються налагодити контакт із відповідачкою, його номер телефону у відповідачки є, адреса де він мешкає - також відповідачці відома. Він із дружиною неодноразово зверталися до відповідачки з пропозицією надавати допомогу для виховання і утримання дітей, прохали повідомити що необхідно дітям, однак остання взагалі відмовляється йти на будь-який контакт та систематично безпідставно викладає в соціальних мережах недостовірну інформацію про нього як про особу, яка злісно ухиляється від сплати аліментів.

Крім того, розшук особи здійснюється згідно процедури, передбаченої Кримінально-процесуальним кодексом України і застосовується до підозрюваного та спеціально на те уповноваженими суб`єктами і процедурою.

Позивач не є підозрюваним у вчиненні будь-якою злочину, не оголошений у розшук, відсутні будь-які документи, що підтверджують це.

Враховуючи, що відповідачка розмістила зазначене вище оголошення у групі, в якій налічується понад 61 237 користувачів, та з урахуванням того, що оголошення такого змісту були розіслані ще й багатьом знайомим позивача в особисті повідомлення, то можна стверджувати, що у щонайменше 61 237 осіб склалося негативне враження про позивача як про особу, яка замість того, щоб сплатити аліменти на дітей справляє собі весілля; як про злочинця, який злісно ухиляється від сплати аліментів та переховується від відповідачки. Натомість позивач керувався розрахунком з виконавчої служби, в якій було зазначено, що станом на 30.08.2019року заборгованість зі сплати аліментів - відсутня.

Позивач звертає увагу суду на те, що розсилання повідомлень подібного змісту людям, які особисто знають його, здійснюється відповідачкою систематично, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Також, в період роботи позивача в ТОВ «ЗЕТТА ГРУП» відповідачка, вважаючи, що він отримує значно більшу заробітну плату, ніж вказана офіційно, постійно телефонувала його керівництву та прохала повідомити який же насправді рівень його заробітної плати та погрожувала написати заяву до контролюючих органів за виплату, на її думку, неофіційної заробітної плати. У зв`язку із зазначеною ситуацією у його керівництва склалося негативне враження про нього та з метою уникнення спірних ситуацій його попрохали написати заяву про звільнення. Таким чином, у зв`язку із такими діями відповідачки він втратив стабільну роботу.

Вчиняючи зазначені вище дії, позивачка намагається принизити його, порочить його честь, гідність та ділову репутацію, також, йому була завдана моральна шкода, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, оскільки відповідачка поширила неправдиві відомості про нього особистого характеру особам, які особисто його знають та іншим незнайомим особам, однак які можуть його ідентифікувати, ввівши його прізвище, ім`я в соціальній мережі. Також зазначена інформація має образливий для нього характер та виставляє його перед іншими людьми у антиморальному світі.

Повідомлення позивачки у вигляді оголошення про розшук не є оціночним судженням, оскільки містить твердження, що можна перевірити.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму №1 визначено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь- який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми, приходимо до висновку про те, що в даному випадку наявний склад правопорушення:

а) 13.09.2019 р. в соціальній мережі Фейсбук відповідачкою було поширено неправдиву інформацію, зі змісту якої можна прийти до висновку про те, що позивач начебто переховується від відповідачки, ухиляється від сплати аліментів, тобто вчиняє злочин, передбачений ст. 164 Кримінального кодексу України, а тому розшукується відповідачкою;

б) поширена неправдива інформація стосується позивача;

в) інформація про несплату аліментів не відповідає дійсності, оскільки виконавчою службою було видано розрахунок, зі змісту якого вбачається, що станом на 30.08.2019р. заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Той факт, що позивач переховується від відповідачки спростовується тим, що відповідачка знає де проживає позивач, знає номер телефону, позивач і відповідач постійно переписуються. Будь-які судові рішення про вчинення позивачем злочину, передбаченого ст. 164 Кримінального кодексу України - відсутні;

г) внаслідок поширення зазначеної вище недостовірної інформації позивач змушений був постійно виправдовуватися перед знайомими, яким було надіслане таке повідомлення, позивачу не приємно читати під постом відповідачки негативні коментарі від сторонніх користувачів на свою адресу, у яких склалося негативне враження про позивача як злочинця за ст. 164 Кримінального кодексу України (ухилення від сплати аліментів). Крім того, подібного роду повідомлення систематично надсилаються відповідачкою знайомим і друзям позивача. Поширення цієї інформації принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача перед знайомими та перед теперішньою дружиною. Зазначене повідомлення відповідачки негативно вплинуло на нормальну життєдіяльність позивача, позивач відчуває стрес, відчуває безсоння.

Згідно до ст.23 ЦК України передбачено, що особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Таким чином, діями відповідача була принижена честь, гідність та ділова репутація позивача, порушена таємниця приватного життя, а також завдана моральна шкода, що виразилася у моральних стражданнях та переживаннях через приниження перед знайомими.

Позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 50 000,00грн.

Позивач просить суд визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію розміщену та поширену ОСОБА_2 в соціальній мережі Facebоок та в групі «ІНФОРМАЦІЯ_2 » наступного змісту: « Разыскиваю ОСОБА_1 за неуплату алиментов, г.Днепр безработный, потратился на свадьбу на алименты не хватает».

Зобов`язати відповідачку - ОСОБА_2 протягом трьох календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили вибачитися і спростувати зазначену інформацію у спосіб, яким вона була поширена, а саме - шляхом розміщення на своїй персональній сторінці у соціальній мережі Facebоок та в групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » заяви від власного імені наступного змісту: «Моє повідомлення, опубліковане ІНФОРМАЦІЯ_1 в соціальній мережі Facebоок в групі «ІНФОРМАЦІЯ_2 » містить недостовірну інформацію щодо розшуку ОСОБА_1 , оскільки він сплачує аліменти та не переховується від сплати аліментів. Прошу у ОСОБА_1 вибачення за опублікування недостовірної інформації».

Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50000,00грн, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_12 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечували та просили в їх задоволенні відмовити.

Крім того відповідач ОСОБА_2 підтримала свою заяву надану суду 13.05.2020 року, згідно якої вона зазначила, що незважаючи на те, що між нею та ОСОБА_1 виникли певні неприязні відносини, вказану інформацію вона не поширювала. Вважає докази розміщення спірної інформації, а саме копії роздруківки сторінки вказаної групи є неналежними та недопустимими. В позові відсутні будь-які обґрунтування в чому виражалась спричинена позивачу моральна шкода, а також обґрунтування розміру грошового відшкодування моральної шкоди.

З приводу аліментів вказала, що ОСОБА_1 додав до позову неправдиву довідку розрахунок заборгованості. Станом на 01.09.2019 року по виконавчому провадженню №59772186 за ОСОБА_1 значився борг у розмірі 7290,15 грн., що підтверджується довідкою №1678 від 06.09.2019 року виданої Чечелівським ДВС м. Дніпра у Дніпропетровській області. Також позивач вказав невірну суму, яку було перераховано у вересні 2019 року.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона являється дружиною позивача. З ОСОБА_1 вона познайомилася приблизно в 2000-2001 року. Знає його з позитивної сторони. В вересні 2019 року невідома особа направила їй скріншот весільної фото її з ОСОБА_1 з текстом про те, що розшукується ОСОБА_1 за несплату аліментів. Вона повідомила що ця інформація розповсюджується з акаунта « ОСОБА_2 ». На що вона їй повідомила, що ця інформація неправдива і ОСОБА_1 не має ніякої заборгованості. Як потім вона дізналася, що поширена інформація розповсюдилася широким колом, після чого їх кількість друзів зменшилася, бо на ОСОБА_1 почали дивитися як на підлу людину. Крім того, ОСОБА_1 їй розповідав, що на роботі в нього почалися неприємності через ОСОБА_2 , яка дзвонила на його роботу і вимагала відомості про справжню його зарплатню і інформувала про його борги та ухилення від сплати аліментів. Внаслідок чого він втратив роботу.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 знайома з 2018 року. Знає його як добропорядну людину. В вересні 2019 року їй надійшло з меседжера мережі Феєсбук інформація про те, що розшукується ОСОБА_1 через борг з аліментів. Така інформація приходила ще двом людям, яких вона знає. Розповсюджувачем цієї інформації була ОСОБА_2 .

Під час судового розгляду справи по суті судом також були вивчені інші письмові докази у справі.

Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

23.08.2019року між ним та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 23.08.2019 року.

Згідно копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 виданого 23.08.2019 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, за актовим записом №1063. Прізвище після державної реєстрації шлюбу присвоєно чоловікові « ОСОБА_1 », дружині « ОСОБА_5 » (а.с.19).

Згідно копії свідоцтва про зміну імені - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 змінила ім`я, про що 12 грудня 2019 року було складено відповідний актовий запис №21 Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: ОСОБА_2 . Свідоцтво Серії НОМЕР_2 (а.с.50).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2014 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується копією судового рішення (а.с.13-18).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.08.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.11-12).

В матеріалах справи міститься копія публікації в соціальній мережі Фейсбук з акаунта « ОСОБА_2 » в групі «ІНФОРМАЦІЯ_2 » наступного змісту «Разыскиваю ОСОБА_1 за неуплату алиментов, г.Днепр безработный, потратился на свадьбу на алименты не хватает», разом з якою викладено фотографію зі сторінки позивача та фотографію листа без реквізитів від виконавчої служби. Посилання на публікацію міститься на сторінці:ІНФОРМАЦІЯ_8. (а.с.21-27).

Також в матеріалах справи містяться копії особистої переписки між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у мережі Вайбер стосовно боргу з аліментів (а.с.28-38).

Відповідно до довідки старшого державного виконавця Мазур А.С. Чечелівського ДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, заборгованість по аліментам на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, згідно в/л №191/4074 від 04.12.2014 року за ОСОБА_1 станом на 29.08.2019 року складає 2969,60 грн. (а.с.87).

Відповідно до довідки старшого державного виконавця Мазур А.С. Чечелівського ДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, заборгованість по аліментам на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, згідно в/л №191/4074 від 04.12.2014 року за ОСОБА_1 станом на 30.08.2019 року відсутня (а.с.40).

В матеріалах справи також міститься розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , згідно в/л №191/4074/14-ц виданого 04.12.2014 року аліментів на утримання дітей ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини і до повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно якої заборгованість станом на 01.01.2020 року відсутня, переплата становить 772,99 грн. Даний розрахунок проведено державним виконавцем А.В.Мишка Чечелівського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.88-89).

Відповідно до довідки Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 28.01.2020 року №130, ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в тому, що вона дійсно отримувала аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за період з 01.03.2019 року по 31.12.2019 року, згідно з виконавчим листом №191/4074/14ц виданого 04.12.2014 року Синельниківським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.90).

Згідно відповіді Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра від 06.09.2019 року за №1678/9 на адресу ОСОБА_2 , встановлено, що в ході перевірки в матеріалах виконавчого провадження №59772186 містяться розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Останній розрахунок, який обліковується в матеріалах, наданих для перевірки, здійснений державним виконавцем станом на 09.08.2019 року та згідно з яким заборгованість зі сплати аліментів становить - 14252,95 грн.. Однак, оглядом матеріалів виконавчого провадження №59772186 встановлено, що при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам державним виконавцем ОСОБА_16 не було враховано відомості про доходи отримані боржником за місцем роботи, а саме заробітна плата отримана за основним місцем роботи у ТОВ «ЗЕТТА ГРУП».

Державним виконавцем Мишкою А.В. на виконання постанови про перевірку виконавчого провадження було зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відповідно до отриманих доходів ОСОБА_1 у ТОВ «ЗЕТТА ГРУП» станом на 01.09.2019 року заборгованість зі сплати аліментів останнього становить - 7290,15 грн. Також було встановлено, що стягувачу було перераховано кошти в сумі - 6231,00 грн. в рахунок погашення аліментів, які в свою чергу було включено у розрахунок заборгованості (а.с.110-111).

Згідно відповіді Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Управління державної виконавчої служби від 10.09.2019 року за №Д-982-02/3 на адресу ОСОБА_2 , встановлено, що станом на 01.09.2019 року заборгованість по виконавчому провадженню №59772186 відносно боржника ОСОБА_1 склала 7290, 15 грн.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 30.08.2019 року №2299-к старший державний виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мазур А.С. звільнена з органів ДВС. (а.с.91).

За фактом злісного ухилення від сплати відповідачем аліментів Чечелівським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.05.2018 року, кримінальне провадження №0000912 за ч.1 ст.164 КК України (а.с.85).

Як вбачається із копії заяви ОСОБА_1 , написаної власноручно до Управління - служби у справах дітей виконкому Чечелівської районної у місті ради, останній просив позбавити його батьківських прав відносно дітей - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які проживають з матір`ю - ОСОБА_2 (а.с.93).

Відповідно до заочного рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпра у справі №204/5162/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - орган опіки та піклування Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав - ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які народилися ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.95-97).

Судом також були досліджені і інші письмові матеріали в їх сукупності.

За змістом ст. 28, ч. 4 ст. 32 Конституції України кожен має право на повагу до своєї гідності та право спростувати недостовірну інформацію про себе, а також на відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Згідно зі ст. 299 ЦК України кожен має право на недоторканість своєї ділової репутації. Відповідно до зазначених норм він має право звернутися з позовом до суду про захист її честі, гідності та ділової репутації.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 301,312, 314 ЦК України, фізична особа має право на особисте життя. Фізична особа сама визначає своє особисте життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб. Фізична особа має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя. Обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду, а також за її згодою.

Згідно з ч.З ст. 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Таким чином, вирішуючи питання про визнання інформації недостовірною, суди повинні визначитися з характером такої інформації, та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

При розгляді справ даної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно ст.100 ЦК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео - та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

В абзаці 1 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27 лютого 2009 року (далі - постанова Пленуму №1) позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Як зазначено в постанові Пленуму №1 чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихологічної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму №1 визначено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь - який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Таким чином, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, вивчивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що відповідачем дійсно було порушено право на повагу до гідності та честі позивача, оскільки було доведено те, що відповідачка розповсюджувала неправдиву інформацію про позивача, ця інформація була надана в принизливій формі, яка є образлива.

В судовому засіданні було встановлено, що даний факт було доведено до відома більше як одній особі, обурив знайомих позивача, показав позивача з негативного боку, що вплинуло на його репутацію, наслідком цього стало те, що ОСОБА_1 звільнили з роботи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 так і не спростувала, що не вона розповсюджувала інформацію, а навпаки, в судовому засіданні вона підтверджувала, що у позивача дійсно станом на 01.09.2019 року є борг у сумі 7290,15 грн. Даний факт свідчить про її причетність до переписки в Вайбер та розповсюдженні нею інформації в мережі Інтернет. Вказана інформація була розповсюджена 13.09.2019, коли заборгованість була відсутня, та відсутні відомості щодо розшуку позивача у зв`язку з несплатою аліментів.

Згідно до ст.23 ЦК України передбачено, що особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Статтею 280 ЦК України передбачено, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 не наведено переконливого обґрунтування в чому виражалась спричинена позивачу моральна шкода, а також обґрунтування розміру грошового відшкодування моральної шкоди.

Таким чином факт заподіяння позивачу моральних страждань через поширену відповідачем інформацію не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, а отже в цій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 28, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст.ст.23, 100, 201, 277, 280, 297, 301,312, 314 ЦК України, ст.ст.11, 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію розмішену та поширену ОСОБА_2 в соціальній мережі Fасеbоок в групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » наступного змісту: «Разыскиваю ОСОБА_1 за неуплату алиментов, г.Днепр безработный, потратился на свадьбу на алименты не хватает».

Зобов`язати відповідачку - ОСОБА_2 протягом трьох календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили вибачитися і спростувати зазначену інформацію у спосіб, яким вона була поширена, а саме - шляхом розміщення на своїй персональній сторінці у соціальній мережі Fасеbоок та в групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » заяви від власного імені наступного змісту: «Моє повідомлення, опубліковане ІНФОРМАЦІЯ_1 в соціальній мережі Fасеbоок в групі «ІНФОРМАЦІЯ_2 » містить недостовірну інформацію щодо розшуку ОСОБА_1 , оскільки він сплачує аліменти та не переховується від сплати аліментів. Прошу у ОСОБА_1 вибачення за опублікування недостовірної інформації».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя:Д. О. Кухар