Дата документу 12.02.2021 Справа № 554/2176/20
Провадження № 2/554/925/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.

за участю секретаря судового засідання - Бритвіної Є.М.,

представника відповідача - Пихтіної Ю.А.,

третьої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», третя особа - ОСОБА_1 , про встановлення факту відсутності правовідносин, визнання бездіяльності щодо укладення договору, визнання незаконними дій щодо стягнення заборгованості, визнання незаконною вимогу про наявність грошових зобов`язань за не отримані послуги, відшкодування моральної шкоди

УСТАНОВИВ:

12.03.2020 позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із вищевказаним позовом, відповідно до якого прохала:

1. Встановити факт відсутності між ОСОБА_2 та Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») цивільно-правових, договірних відносин щодо надання-отримання послуг теплопостачання (опалення) за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

2. Визнати неправомірною та незаконною бездіяльність ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо не підготовки, не підписання Типового договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (опалення) з ОСОБА_2 починаючи з 2006 року.

3. Визнати незаконними та безпідставними дії ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо стягнення заборгованості за послуги теплопостачання (опалення) з ОСОБА_2 .

4. Визнати незаконними вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в частині заявлення про наявність грошових зобов`язань за не отримані послуги теплопостачання (опалення) у період з липня 2007 року і по теперішній час.

5. Стягнути з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_2 608 000,00 грн. моральної шкоди.

6. Стягнути з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» витрати позивача, понесені при підготовці, розгляді даної позовної заяви у суді.

В обґрунтування позовних вимог позивачем ОСОБА_2 зазначено, що у зв`язку із неналежним наданням ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» послуг з централізованого опалення до її квартири за адресою АДРЕСА_2 , вона реалізувала своє право на відмову від користування послугами у зв`язку із зникненням потреби в отриманні таких послуг та встановлення власних електричних конвекторів. Так, у травні 2007 року нею була надіслана особиста (індивідуальна) заява про відмову від отримання послуг з централізованого опалення, а 11.05.2007 року міжвідомчою комісією з розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі ЦО та ГВП надано дозвіл на відключення квартири. У подальшому, на підставі отриманого дозволу ОСОБА_2 19.06.2007 року рекомендованим листом з описом вкладеного було направлено до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заяву про зникнення потреби в отриманні послуг централізованого опалення та користуванні послугами, у якій ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» запропоновано направити за адресою об`єкту теплопостачання комісію для складання акту відключення квартири та припинення нарахувань за послуги теплопостачання; зазначено телефон споживача для погодження дати візиту, однак ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» вказану заяву було проігноровано та протягом двох тижнів представник ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не зв`язувався із нею. Тому, виконавши всі вимоги законодавства, за наявності офіційного дозволу за власний рахунок здійснила відключення квартири від централізованого опалення, про що складено відповідний Акт від 12.07.2007 р. Починаючи з липня 2007 року фактично послугами ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не користувалась у зв`язку із демонтажем внутрішньо-квартирного обладнання та встановленням власного обігрівального обладнання, та не сплачувала жодних коштів, від субсидії відмовилась, направивши відповідну заяву до виконкому. Однак, не зважаючи на це, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заявляє про наявність заборгованості із надання послуг з теплопостачання, у зв`язку із чим протягом 2008-2017 і по теперішній час намагається безпідставно стягнути заборгованість за послуги теплопостачання у судовому порядку, шляхом звернення до суду із позовами, заявами про видачу судового наказу. Такі дії відповідача позивач вважає незаконними. Позивач вважає, що між нею та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відсутні цивільно-правові договірні правовідносини щодо надання-отримання послуг теплопостачання через незаконну та протиправну бездіяльність ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо підготовки та підписання з нею Типового договору про надання таких послуг з 2006 року. Позивач вказувала, що не уклавши з нею обов`язковий Типовий договір, обов`язкове укладення якого і обов`язок підготовки якого покладено на відповідача, позбавлення її у зв`язку із цим законної можливості оскарження неправомірних грошових зобов`язань, намагання відповідача стягнути з неї неіснуючої і сфальсифікованої заборгованості, подання протягом останніх більш ніж 12 років заяв про стягнення з неї такої неіснуючої заборгованості за ненадані та не отримані нею послуги, користування правовими колізіями та стягнення частини сфальшованої заборгованості через прийняття завідомо неправосудного заочного рішення суду № 554/11450/14-ц від 17.11.2014 року, погроза з боку відповідача поданням надуманими позовами; витрачанням нею часу на їх відхилення, змусили її витрачати вільний від інших обов`язків час на складання процесуальних документів на звернення за захистом своїх прав до органів влади, переживати у зв`язку з безвихідністю становища, пов`язаного з неможливістю з вини відповідача вирішувати життєво важливі питання забезпечення сім`ї якісними житлово-комунальними послугами. Зазначене призвело до погіршення стану її здоров`я. Свої душевні страждання та переживання, яких вона зазнала і зазнає у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої та членів її сім`ї відповідача, їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у сумі 608 000,00 грн. з урахуванням тривалості морального знущання з липня 2007 року (12 повних років та 8 місяців), із розрахунку 152 місяця х 4 000,00 грн./місяць.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.03.2020 відкрито загальне позовне провадження з викликом всіх учасників справи.

28.05.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній прохав відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено, що укладення договору є двостороннім обов`язком; відсутність укладеного договору не звільняє від обов`язку споживача здійснювати оплату житлово-комунальних послуг у разі фактичного користування ними. Позивачем було самовільно відключено внутрішньо-квартирну систему від мережі централізованого теплопостачання, без дотримання передбаченого законом порядку, що заборонено законодавством та не звільняє споживача від відповідальності за невиконання обов`язків щодо сплати за надану теплову енергію, оскільки підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання зобов`язань ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо надання послуг централізованого теплопостачання (правова позиція ВСУ справа № 6-1192цс15 та № 6-170цс15). Позивачем не доведено підстав спричинення моральної шкоди, а саме наявність винного протиправного діяння відповідача, наслідків у вигляді такої шкоди та причинного зв`язку між ними.

Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.06.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті з викликом всіх учасників справи.

Позивач, ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явилась, у заяві від 12.05.2020 прохала справу розглядати за її відсутності у зв`язку із похилим віком, станом здоров`я та наявністю інвалідності.

Представник відповідача, ОСОБА_3 , у судовому засіданні прохала відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа у справі, ОСОБА_1 , позовні вимоги прохав задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, установив наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Установлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави №554/7660/19 від 20 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року, позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено, стягнуто у солідарному порядку на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги централізованого теплопостачання за адресою АДРЕСА_2 , що утворилась за період з 01.04.2010 по 01.04.2011 у сумі 1 151,49 грн., та за період з 01.06.2010 по 01.07.2019 індекс інфляції - 1 204, та 3% річних - 299,02 грн., а всього 2 655,20 грн., а також стягнуто ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

У зустрічному позові ОСОБА_2 до ПОКВПТГ«Полтаватеплоенерго» про визнання безпідставними грошових вимог, про визнання незаконними дії щодо нарахування грошової заборгованості за комунальні послуги, стягнення моральної шкоди - відмовлено повністю.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відмовлено у відкритті касаційного провадження, отже вищевказане рішення набрало законної сили 15.04.2020.

Згідно вказаного рішення суду установлено наступні обставини.

Квартира за адресою АДРЕСА_2 є приватною та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (по 1/2 частині). За вказаною адресою ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго надавались послуги централізованого теплопостачання без укладення між сторонами спеціального договору, що не звільняло споживача від оплати таких послуг. Отримавши дозвіл Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП при виконавчому комітеті Полтавської міської ради № М-1465 від 14.05.2007 споживачам було роз`яснено, що для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП необхідно звернутися до ВАТ «Полтавагаз» та ОВП «Полтаватеплоенерго», проте, споживачами послуг не було дотримано визначеного законом порядку відключення від мереж централізованого опалення. Докази звернення споживачів до відповідних органів для отримання технічних умов та розроблення проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП відсутні. Акт про відключення монтажною організацією квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання за вищевказаною адресою не складався та не затверджувався у визначеному законом порядку.

Позивач прохала встановити факт відсутності з середини 2007 цивільно-правових відносин за відсутності укладеного між сторонами Типового договору, при цьому посилаючись на порушення відповідачем свого обов`язку укласти такий договір з індивідуальним споживачем.

Вказані вимоги позивача суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Укладення договору з житлово-комунальних послуг є двостороннім обов`язком учасників таких правовідносин.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції від 24.06.2004 року, що діяв у спірному періоді, передбачав обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також зустрічний обов`язок виконавця послуг підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Разом із тим, вказаний закон покладав на споживача обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, та кореспондуючий обов`язок виконавця забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг.

Дії сторін із виконання вказаного двостороннього обов`язку мають кореспондувати, тобто відповідати внутрішній волі обох сторін, оскільки діє принцип свободи договори.

Позивач, як споживач, посилаючись на порушення відповідачем обов`язку щодо укладення договору станом на 2007 рік, не надав жодних доказів вчинення зустрічних дій, направлених на укладення такого договору.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі (правовий висновок Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13).

Разом із тим, цивільні правовідносини між сторонами виникають, змінюються або припиняються не тільки на підставі правочинів, а також і на підставі юридичних фактів, тобто обставин, які мають юридичне значення і породжують певні правові наслідки (ст. 11 ЦК України).

Юридичні факти - це юридичні дії (залежать від волі суб`єктів та можуть бути як правомірними, так і не правомірними) та юридичні події (не залежать від волі суб`єктів, наприклад, непереборна сила тощо).

12.07.2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 самостійно здійснено дії по демонтажу внутрішньо-квартирного обладнання від системи централізованого теплопостачання.

Вказане відключення, згідно вищевказаного рішення суду, що набрало законної сили, визнано судом самовільним, тобто є обставиною, що не підлягає доказуванню.

Як установлено судом у вищевказаному рішенні суду, позивачем без дотримання Порядку для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, було самовільно 12.07.2007 відключено від мережі центрального опалення шляхом самовільного демонтажу внутрішньо-квартирної від внутрішньо-будинкової системи теплопостачання.

Самовільне відключення споживача від мережі централізованого опалення заборонено законодавством (п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення) та не звільняє споживача від відповідальності за невиконання обов`язків щодо сплати за фактично надану теплову енергію, оскільки підведення централізованого опалення до стояка в межах будинку свідчить про виконання зобов`язань ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо надання таких послуг (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-1192цс15 та № 6-170цс15).

Фактичне надання виконавцем послуг з теплопостачання, самовільне відключення споживача від системи централізованого теплопостачання, є юридичними фактами, які породжують між сторонами існування цивільно-правових відносин.

Твердження позивача про протиправність дій ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо звернення протягом 2008-2017 років за захистом до суду у порядку наказного та позовного провадження про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за адресою АДРЕСА_2 є безпідставними.

Статтею 4 ЦПК України гарантоване право кожного на звернення до суду за захистом. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України).

Факт скасування заочного рішення чи скасування судового наказу про стягнення заборгованості, є визначеною чинним Цивільно-процесуальним кодексом України процедурою, що не свідчить про зловживання правом на звернення до суду з боку ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Реалізація ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» свого права на звернення до суду не можна вважати протиправними діями.

Позивач вказувала, що моральна шкода завдана їй протиправними діяннями відповідача, що виразились у неукладені з нею станом по 2007 рік договору з надання послуг теплопостачання та у намаганні протягом 2008-2017 років стягнути у судовому порядку неіснуючу, на думку позивача, заборгованість.

Відповідно до абзацу другого пункту 5 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини протиправності діянь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», на які посилалась позивач.

За відсутності факту наявності протиправного діяння з боку відповідача, як обов`язкової складової притягнення до цивільно-правової відповідальності, суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.2-11, 76-83, 95, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами користування тепловою енергією» затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. № 1198; «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630; постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», третя особа - ОСОБА_1 , про встановлення факту відсутності правовідносин, визнання бездіяльності щодо укладення договору, визнання незаконними дій щодо стягнення заборгованості, визнання незаконною вимогу про наявність грошових зобов`язань за не отримані послуги, відшкодування моральної шкоди - відмовити у повному обсязі.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_2 ).

Відповідач - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (ЗКПО 03338030, юридична адреса м. Полтава вул. Комарова, 2а).

Третя особа -ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено та оголошено 12.02.2021.

Суддя М.О. Материнко