ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» грудня 2021 року

м. Харків

справа № 644/2045/20

провадження № 22ц/818/5035/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Хорошевського О.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-французьке підприємство «АБС»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2021 року в складі судді Саркісян О.А.

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-французьке підприємство «АБС», про стягнення вартості пошкодженого майна в порядку захисту прав споживачів, який в подальшому уточнив.

Позовна заява мотивована тим, що 25 лютого 2019 року він звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , який займається ремонтом комп`ютерної техніки (сервісний центр «ASC LINK SERVICE»), для ремонту ноутбука ACER G9-792-70DR, який не вмикався, та передав ноутбук, що підтверджується квитанцією № 1373.

Вказав, що через 10 днів представник сервісного центру повідомив, що проблема несправності виявлена в мікросхемі північного мосту, та запропонував замінити її. Він погодився та сплатив 1000,00 грн за нову мікросхему.

Зазначив, що 14 березня 2019 року він прибув до сервісного центру та отримав ноутбук. Проте, йому повідомили, що він не працює. Заміна мікросхеми не дала результату та одразу запропонували замінити всю материнську плату. На його прохання показати стару мікросхему та надати квитанцію про сплату 1000,00 грн відмовили.

Забравши ноутбук, він того ж дня відніс його до сервісного центру Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-французьке підприємство «АБС», де після проведеної діагностики та тестування був наданий висновок про виявлені сліди ремонту в області розташування чипсета Intel GL82HM170 SR2C4 та зроблено припущення про спробу прогріву мікросхеми, а не її заміни, що і викликало здуття (розшарування) материнської плати ноутбука.

Вказав, що для підтвердження зазначеного технічного висновку він звернувся до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. професора М.С. Бокаріуса, висновком якого також встановлено, що материнська плата його ноутбука при її ремонті, який полягав у заміні мікросхеми північного мосту, була піддана надмірній дії зовнішнього термічного впливу, температура якого термічно пошкодила деякі компоненти материнської плати.

Тобто, представники сервісного центру «ASC LINK SERVICE» намагались відремонтувати мікросхему, а не міняли її, що призвело до пошкодження всієї материнської плати ноутбука, чим йому завдано шкоди.

Зазначив, що 18 квітня 2018 року він направив відповідачу листа з проханням надати робочу мікросхему замість зіпсованої, однак відповіді не отримав.

Просив, з урахуванням заяви від 25 січня 2021 року, стягнути з відповідача на його користь вартість зіпсованої материнської плати на ноутбук ACER G9-792-70DR у розмірі 40 773,00 грн та вартість понесених судових витрат з оплати експертизи у розмірі 6970,80 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що представники сервісного центру «ASC LINK SERVICE» намагались відремонтувати мікросхему, і це призвело до пошкодження всієї материнської плати ноутбука, що підтверджується тим, що видаткова накладна про придбання мікросхеми датована 20 березня 2019 року, тоді як він забрав свій ноутбук раніше, ще 14 березня 2019 року. В експертному дослідженні Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. професора М.С. Бокаріуса помилково зазначено замість серійного номеру материнської плати її серію, а також не вказано, що експерти попереджені про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. 31 травня 2021 року у судовому засіданні експерт ОСОБА_3 підтвердив, що при складанні висновку він був обізнаний про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Звіт про незалежну оцінку вартості рухомого майна материнської плати, якою укомплектовано ноутбук, є належним та допустимим доказом. 25 червня 2021 року він повторно звернувся до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. професора М.С. Бокаріуса із заявою про проведення повторної комплексної електротехнічної та товарознавчої експертизи.

03 серпня 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про долучення до матеріалів справи висновку експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. професора М.С. Бокаріуса від 30 липня 2019 року.

Зважаючи на те, що вказаний висновок до суду першої інстанції надано не було, він складений вже після ухвалення оскаржуваного рішення суду, та поважних причин, які б перешкоджали позивачу надати такий висновок в ході розгляду справи судом першої інстанції або заявити до суду клопотання про призначення експертизи, не наведено, суд апеляційної інстанції в силу вимог статті 367 ЦПК України позбавлений можливості надати оцінку цьому доказу.

05 листопада 2021 року до суду апеляційної інстанції від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду є законним, а апеляційна скарга необгрунтованою. При цьому посилався на безпідставність позовних вимог.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, рішення суду скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено спричинення йому збитків, оскільки висновок Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. професора М.С. Бокаріуса та звіт про незалежну оцінку, який визначає лише ринкову вартість материнської плати, не є належними та допустимими доказами.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 лютого 2019 року ОСОБА_1 здав до сервісного центру «ASC LINK SERVICE» фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в ремонт ноутбук ACER G9-792-70DR, серійний номер NXQ0PAA67200, який не вмикався, що підтверджується копією квитанції № 1373 (а. с. 8).

З технічного висновку сервісного центру «ASC LINK SERVICE» від 30 березня 2019 року та його відповіді на претензію ОСОБА_1 вбачається, що після діагностики ноутбука була виявлена несправність мікросхеми північного мосту Intel GL 82vv170SR2c4. Після її заміни ноутбук вмикався, однак зображення на екран не виводилося. Виявилось, що проблема не лише у мікросхемі, а й у процесорі. Заміна процесора неможлива. Для відновлення роботи необхідна заміна материнської плати. Ноутбук видано із заміненою мікросхемою. Прогрів даної мікросхеми є неможливим, і кваліфікований майстер категорично не проводив прогрів, а провів заміну. Сервісним центом отримано оплату вартості деталі, про що свідчить документ про реалізацію деталі № 1525 від 20 березня 2019 року. Несправна частина ноутбука знаходиться на території сервісного центру та в разі потреби може бути надана на вимогу клієнта. Сервісний центр відмовив у вимозі щодо заміни материнської плати (а. с. 9-12).

З акту виконаних робіт від 14 березня 2019 року, наданого відповідачем, вбачається, що ним здійснено ОСОБА_1 послуги із заміни мікросхеми та продано мікросхему вартістю 1000,00 грн (а. с. 141).

14 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до сервісного центру Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-французьке підприємство «АБС» щодо ремонту ноутбука ACER G9-792-70DR, серійний номер NXQ0PAA67200, що підтверджується талоном-замінником № 1032 (а. с. 13).

Зі складеного Товариством з обмеженою відповідальністю спільне українсько-французьке підприємство «АБС» технічного висновку про стан техніки клієнта ОСОБА_1 вбачається, що ноутбук вмикається, але зображення та ініціалізації біос немає. За результатами діагностики виявлені сліди ремонту в області розташування чипсета Intel GL82HM170 SR2C4 та зроблено припущення про спробу прогріву мікросхеми, а не її заміни, що і викликано здуття (розшарування) плати. Зазначено, що таке зазвичай відбувається при перевищенні допустимих температур або використанні устаткування типу фен. Спроба подальшого ремонту може призвести до погіршення ситуації з платою, аж до повної і остаточної її непрацездатності (а. с. 14).

За проведені роботи з розбирання та збирання ноутбука ОСОБА_1 сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю спільне українсько-французьке підприємство «АБС» 300,00 грн, що підтверджується актом надання послуг № ТА000000127 від 10 квітня 2019 року (а. с. 15).

Із висновку експертів за результатами проведення комплексного комп`ютерно-технічного та електротехнічного експертного дослідження №7856/8821 від 13 червня 2019 року, складеного експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. професора М.С. Бокаріуса за заявою ОСОБА_1 вбачається, що надана на дослідження материнська плата ноутбука ACCER з серійним номером P5NCN/P7NCN при її ремонті, який полягав у заміні мікросхеми північного мосту, була піддана надмірній дії зовнішнього термічного впливу, температура якого термічно пошкодила деякі компоненти материнської плати. Вартість експертного дослідження склала 6970,80 грн (а. с. 17-22).

З довідки Харківської торгово-промислової палати від 27 лютого 2020 року на запит ОСОБА_1 щодо вартості материнської плати ноутбука ACER G9-792-90DR 2016 року випуску на ринку України вбачається, що компанія «Acer Україна» як офіційний постачальник продукції «Acer» та запчастин до неї в Україну повідомила, що безпосередньо продажом запасних частин не займається, та порекомендувала звертатись до сервісних центрів «Acer», перелік яких наведено на сайті компанії. Вартість материнської плати на даний ноутбук без урахування робіт в сервісному центрі «Ай-Віра» в місті Києві складає 43 900,00 грн, в сервісному центрі «НоутбукOFF» в місті Києві - 2035 доларів США, в сервісному центрі «ВАЛТЕК» м. Київ повідомив, що орієнтовна вартість материнської плати - 48 000,00 грн. За надання вказаної довідки ОСОБА_1 сплачено 1170,00 грн (а. с. 23, 24).

З відповіді Представництва «Асер Сейлз Інтернешіонал СА» №15 від 06 жовтня 2020 року вбачається, що ноутбук Acer G9-792-70DR (серійний номер NXQ0PAA67200) призначено для обігу на ринку Сполучених Штатів Америки, і в Україну зазначений ноутбук офіційним дистрибутором не поставлявся. Станом на 23 вересня 2020 року офіційними дистрибуторами «Acer» вказаний ноутбук на території України не реалізовувався та не реалізовується. Зазначений ноутбук було укомплектовано материнською платою Acer Predator G9-592 Motherboard GTX980M/8GBwi7-6700HQ 2.6GHz CPU NB.Q0P11.001 (а. с. 75).

Зі звіту про незалежну оцінку щодо визначення ринкової вартості рухомого майна у власності ОСОБА_1 станом на 12 січня 2021 року, підготовленого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , вбачається, що вартість материнської плати NB.Q0P11.001, якою укомплектовано ноутбук ACER G9-792-70DR, серійний номер NXQ0PAA67200, становить 40 773,00 грн без урахування ПДВ (а. с. 97-129).

За змістом статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Частиною 1 статті 865 ЦК України передбачено, що за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір побутового підряду згідно статті 866 ЦК України вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Частинами 1, 2 статті 872 ЦК України передбачено, що якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків.

У разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до частини дев`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець зобов`язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв`язку з втратою речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт.

Як передбачено частинами першою, другою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Пунктом 25 Правил побутового обслуговування населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1994 року № 313 визначено, що виконавець зобов`язаний забезпечити, зокрема, відшкодування збитків, заподіяних замовнику невиконанням або неналежним виконанням умов угоди, а також у разі втрати, псування чи пошкодження із своєї вини речей та матеріалів, прийнятих від замовника для надання послуг у розмірах, передбачених угодою.

Виконавець не несе відповідальності за недоліки у наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли не з його вини. Претензії до якості виконання замовлення не задовольняються у разі, якщо замовник не підтвердить своїх вимог (пункт 29 Правил).

Як вбачається з матеріалів справи у лютому 2019 року ОСОБА_1 здав до сервісного центру «ASC LINK SERVICE» фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в ремонт ноутбук ACER G9-792-70DR, серійний номер NXQ0PAA67200, який не вмикався. Сервісним центром проведено ремонт та заміну мікросхеми, в ході чого вона була піддана надмірній дії зовнішнього термічного впливу, температура якого термічно пошкодила деякі компоненти материнської плати, що підтверджується технічним висновком Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-французьке підприємство «АБС» та висновком експертів за результатами проведення комплексного комп`ютерно-технічного та електротехнічного експертного дослідження №7856/8821 від 13 червня 2019 року, складеного експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. професора М.С. Бокаріуса.

Внаслідок таких дій відповідача у зв`язку з пошкодженням материнської плати ноутбука ОСОБА_1 завдано збитків, які підлягають відшкодуванню.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зазначеного не спростував, не надав доказів того, що материнську плату ноутбука позивача пошкоджено не з його вини та не в ході проведення ремонту мікросхеми.

Визнання судом першої інстанції висновку експертів за результатами проведення комплексного комп`ютерно-технічного та електротехнічного експертного дослідження №7856/8821 від 13 червня 2019 року недопустимим доказом колегія суддів вважає помилковим.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно положень статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Частинами першою, п`ятою, шостою, сьомою статті 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Як вбачається із зазначеного висновку, він складений експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. професора М.С. Бокаріуса, які обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У судовому засіданні суду першої інстанції допитано експерта ОСОБА_3 , який підтвердив обізнаність про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та пояснив, що про це не зазначено у висновку лише тому, що його замовник не вказав, що висновок необхідний саме для подання до суду.

При цьому, пунктом 4.23 Інструкції про порядок призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, у редакції на час складання висновку передбачалось, що у висновку експертного дослідження опускається запис, який стосується відповідальності особи, що проводить дослідження, за надання завідомо неправдивого висновку.

Крім того, об`єктивність та достовірність висновку не визначається самим лише попередженням його виконавця про кримінальну відповідальність. Підстав вважати, що зазначений висновок експертизи є не належним чи не допустимим доказом, немає.

У разі сумнівів у достовірності результатів експертизи, наявності невирішених питань чи розбіжностей відповідач мав право заявити клопотання про проведення судової експертизи, додаткової чи повторної експертизи, однак цього не зробив.

Вартість експертного дослідження склала 6970,80 грн, яка повністю сплачена ОСОБА_1 . Оскільки суд бере до уваги зазначений висновок, вартість його складання також підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 .

Висновок суду першої інстанції щодо неприйняття як доказу звіту про незалежну оцінку, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , судова колегія також вважає помилковим, оскільки зазначений звіт визначає ринкову вартість материнської плати ноутбука ОСОБА_1 станом на час розгляду справи з урахуванням цін, отриманих від сервісних центрів.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про захист прав споживачів» зазначено, що при визначенні розміру збитків, заподіяних неповерненням (втратою, пошкодженням) майна, суди мають виходити з його роздрібної ціни у торговельних організаціях даної місцевості (з урахуванням зносу) або з оцінки, зробленої самим споживачем чи погодженої сторонами при укладенні договору. Проте, якщо вартість майна, визначена в такому порядку, на час вирішення спору не відповідає дійсній або її взагалі не було визначено, сторони не позбавлені можливості доводити в суді дійсну вартість неповернутого, втраченого чи пошкодженого майна.

Будь-яких інших доказів щодо вартості материнської плати та розміру спричинених збитків відповідач не надав, зазначеного звіту не спростував, не довів, що розмір матеріального збитку визначено неправильно.

Клопотань про призначення експертизи у справі від відповідача ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції не надходило.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував, припустився порушення норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача вартості материнської плати ноутбука у розмірі 40 773,00 грн та витрат на проведення експертизи у розмірі 6970,80 грн.

За правилом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання позову у розмірі 840,80 грн в дохід держави та за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-французьке підприємство «АБС», про стягнення вартості пошкодженого майна в порядку захисту прав споживачів задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 40 773,00 грн збитків, 6970,80 грн витрат на проведення експертизи та 1261, 20 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в дохід держави 840, 40 грн судового збору в дохід держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

О.М. Хорошевський

Повний текст постанови складено 10 грудня 2021 року.