Справа № 333/5495/20
Провадження № 2/333/582/21
рішення

Іменем України

09 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Бобко О.В.,

представника позивача Гриценка О.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

05.10.2020 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 37 416 грн. 16 коп. (26 870, 25 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1788, 43 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками у порядку ст.625 ЦК України; 8 757,48 грн. - нарахована пеня) та судові витрати, посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернулася до позивача, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 28.10.2010 року. У подальшому, ОСОБА_1 було встановлено початковий кредитний ліміт у сумі 8 000 грн., який збільшився до 23 000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними грошима на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

ОСОБА_1 зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі, не менше мінімального обов`язкового платежу. Однак, відповідач порушує вимоги кредитного договору, а саме: не виконує в обумовлені строки зобов`язання щодо сплати кредиту та відсотків, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

24.11.2020 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

17.12.2020 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому остання заперечувала проти задоволення позовних вимог банку, виходячи з такого.

Дійсно 28.10.2010 року вона звернулася до АТ КБ «Приватбанк» для відкриття рахунку із анкетою-заявою у вигляді стандартної форми-бланка про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, яка нею була підписана не вдаючись до детального аналізу її змісту. При цьому жодної заяви про отримання кредиту або відкриття кредитної картки вона до банку не надавала, оскільки бажала лише отримувати безготівкові кошти на свій рахунок та користуватися ними шляхом розрахунку у магазинах, зняття готівки в банкоматах. Про вказане також свідчить той факт, що анкета-заява містить прочерк у графі (мовою оригіналу) «Укажите кредитный лимит по платежной карте «Универсальная Голд», а також у розділі «Изьявляю желание оформить на свое имя» взагалі не визначався жоден із запропонованих пунктів.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги заборгованості по вказаному кредиту, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, послався на витяг з Тарифiв обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та Правил надання банкінвських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті:https://privatbank.uа як невід`ємні частини кредитного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторiн, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згада них умов), та інші умови. При цьому, подані позивачем докази не містять підтверджень, що саме з цим витягом з Тарифів та витягом з умов та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку вона була ознайомлена і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів).

З наведеного можна дійти висновку, що оскільки розмір процентів за користування кредитними коштами та розмір пені за прострочку їх повернення сторонами у письмовому вигляді сторонами не узгоджувалися, то взагалі їх нарахування банком на суму тіла кредиту та їх списання на користь банку за рахунок належних їй коштів є неправомірними.

Починаючи з 04.10.2012 року їй було оформлено та видано банківську карту, якою вона користувалася та на які було встановлено кредитний ліміт у 300 грн., який у подальшому банком постійно збільшувався. Вона користувалася за допомогою виданих їй банком карток як власними коштами, так і коштами банку, своєчасно повертала кредитні грошові кошти, однак банк не тільки зараховував їх в рахунок погашення тіла кредиту, але й неправомірно та без узгодження з нею направляв їх частину на погашення процентів і пені, стягував з нею плату на інші послуги банку, які вона не замовляла і з нею не погоджувалися та були нав`язані банком без її відома та включені в розрахунок суми заборгованості.

Оскільки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся із позовною заявою до суду 14.09.2020 року, то вона вважає, що пропущено трирічний загальний строк позовної давності щодо заборгованості по тілу кредиту, процентам, пенею та іншими нарахуваннями, які виникли до 14.09.2017 року.

Крім того, нею було перевірено розрахунок заборгованості доданий позивачем та встановлено, що згідно інформації про рух коштів на рахунку в межах трирічного строку позовної давності з 14.09.2017 р. до 10.09.2020 p.:

- нею було сплачено коштів банку (поповнено картку, iншi надходження) на суму 472 744,76 грн.

- отримано кредитних коштів - 407 118,79 грн.

- банком списано процентів з карткового рахунку - 25 698,58 грн.;

- невідоме списання з карткового рахунку (відсутня розшифровка банку) - 27 677,00 грн.;

- щомісячний платіж за послугою "Миттєва розстрочка" (згадка про яку також відсутня в анкеті-заявi вiд 28.10.2010 р.) - 13416,00 грн;

- пеня - 9020,17 грн.

Якщо підсумувати навіть усі кошти, які нею були отримані з карткового рахунку, а також були безпідставно списанi банком з 14.09.2017 р., то їх загальний розмір складатиме 482 930,54 грн., з яких неправомірно нараховано та списано на користь банку процентів, пенi, "миттєвої розстрочки" на суму 48 134,75 грн.

Навіть за умови, якщо прийняти як доведенi банком підстави для списання 27677,00 грн., то загальна сума використаних нею коштів буде становити 434 795,79 грн., що на 37 948,97 грн. менше, ніж нею було внесено коштів на картковий рахунок, та які мали бути направленi банком на погашення поточної заборгованості. Таким чином, доводи банку щодо наявності в неї заборгованості за тілом кредиту не відповідають дійсності та спростовуються вищенаведеним.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року явка представника позивача була визнана обов`язковою.

У зв`язку з неявкою представника позивача, ухвалою суду від 22.03.2021 року у наступне судове засідання повторно було визнано явку представника банку обов`язковою та витребувано у позивача інформацію про підстави відкриття кредитної лінії ОСОБА_1

12.04.2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направило до суду рух коштів по картці відповідача за період з 04.10.2012 року по 23.10.2020 року.

У подальшому, представник позивача двічі клопотав про відкладення розгляду справи, які судом були задоволені.

21.05.2021 року представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гриценко О.Ю. ознайомився з матеріалами справи, у т.ч. з відзивом на позовну заяву.

04.06.2021 року до суду була направлена відповідь представника позивача ОСОБА_2 на відзив ОСОБА_1 , в якій зазначене таке.

Щодо форми кредитного договору. При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами Банку.

Укладання договору здійснюється за принципом укладання мiж Банком та клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком умов та Тарифів.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання с договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно вимог ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі -Умови та Правила).

Тобто Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. (п.п. 1.1.1.58, 1.1.1.59 Умов). Відповідачем було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання.

Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому.

Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення такого кредитного договору чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які вказують на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві.

Щодо посилання Відповідача на ЗУ «Про захист прав споживачів». Банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Необхідно зауважити, що ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини.

Так вищевказаний Закон визначає поняття споживчого кредиту, а саме споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. В даному ж випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Тобто відповідач неправомірно в даному випадку посилається на вищевказаний Закон.

Окрім того, в Анкетi-Заяві зазначено: "Я ознайомився (-лась) і згоден (-на) з Умовами та правилами. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку..". Таким чином, підписавши Анкету-Заяву, відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Погашаючи заборгованість по кредиту Відповідач прийняла умови договору та погодився з ними.

Щодо ознайомлення Позичальника з умовами кредитування. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 28.10.2010 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та iнша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила, що «Я згоден (на) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (лась) згоден з умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були наданi менi для ознайомлення в письмовому вигляді...".

Також до матеріалів позовної заяви долучено «Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо.

Додатково зауважуємо, що Пам`ятка Клієнта існує в єдиному примірнику, Вiдповiдач отримав її разом із кредитною картою у спеціальному конверті.

Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.

Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку.

Приймаючи до уваги те, що за ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису Відповідача в умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з умовами та тарифами, що Заява разом із Умовами та тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та с не допустимими доказами.

Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєдналася до умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та тарифами є договором про надання банківських послуг.

До суду надано виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримала кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачувала заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Зазначена виписка та розрахунок заборгованості, є належним та допустимим доказом по справі.

Щодо встановлення та зміни розміру кредитного ліміту. Умовами договору визначено (п. 2.1.1.2.3.), що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт.

Пунктом 2.1.1.2.4. договору встановлено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком. Додатково повідомляємо, що встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження.

Щодо отримання відповідачем кредитних коштів та картки.

28.10.2010 року ОСОБА_1 пройшла ідентифікацію з паспортом вiдповiдно до вимог законодавства України. Згідно до п. 2.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 (далі - Інструкція № 492) Банкам забороняється відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки. Банки зобов`язані на підставі офіційних документів або засвідчених в установленому законодавством України порядку їх копій ідентифікувати та верифікувати клієнтів - власників рахунків/представників власників рахунків/осіб. Клієнт надав для ідентифікації копію паспорту. Достовірність наданих документів ОСОБА_1 підтвердила власноручним підписом, більше того, документи повністю відповідали загальним вимогам встановленим Постановою ВРУ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України».

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку. Вказані у руху коштів по картрахунку операції підтверджують надання банком кредитного ліміту, його використання відповідачем та сплату відсотків за його користування.

Щодо права односторонньої зміни тарифів та інших умов обслуговування. Підпис Позичальника на кредитному договорі свідчить про те, що Позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови цього Договору і він вважає їх справедливими по відношенню до себе.

Пунктом 1.1.3.2.3 Договору для ПАТ КБ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. При цьому у сторін договору виникають обов`язки:

- у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору;

- у Позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 Договору).

На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором.

Відповідач на сьогоднішній день не зверталася до Банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціювала розірвання договору, більше того активно користувалася картою, що говорить про прийняття нею діючих умов банківського обслуговування, а тому заперечення відповідача є необґрунтованими.

Щодо наданого Банком розрахунку заборгованості. Слід зауважити, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу.

До суду надано виписку по рахунку. Банківська виписка первинного документу, що підтверджено Переліком типових має статус документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені:

касові, банківські документи;

повідомлення банків;

виписки банків;

корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Із виписки вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами.

Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому її твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Щодо черговості погашення заборгованості.

Згідно умов кредитного договору, кошти, отримані від клієнта для погашення заборгованості за кредитом, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі, насамперед, направляються для погашення: прострочених процентів за користування кредитом, далі - простроченої до повернення суми кредиту (тіла кредиту), процентів до сплати по кредиту, тiла кредиту до оплати, проценти від суми неповернутого в строк кредиту, пенi.

Щодо порядку стягнення пені.

Умовами договору встановлено, що у разі несвоєчасного погашення за кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі передбаченому Тарифами, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/.

Щодо підключення відповідачем послуг за сервісом "Миттєва розстрочка"

Відповідач за допомогою кредитної картки неодноразово скористалася сервісом «Миттєва розстрочка». Згідно до п.1.1.1.129 Умов і Правил надання банківських послуг Сервіс «Миттєва розстрочка» - це послуга Банку, яка надається держателям платіжних карток «Унiверсальна» та «Унiверсальна Gold» на умовах терміновостi, платності та зворотності. Терміновість кредиту визначається кількістю платежів, яку вибрав клієнт, але не більше 24 платежів. Платність визначається комісією за користування кредитом, яка сплачується одночасно з погашенням кредиту рівними частинами з кожним платежем Повернення визначаються вимогою погасити кредит не більше ніж за вибрану клієнтом кількість платежів Кредит з використанням сервісу «Миттєва розстрочка», повертається шляхом встановлення клієнтом регулярного платежу з картки клієнта в розмірі щомісячного платежу за кредитом і проводиться Банком на підставі договірного списання.

Як вбачається з виписки по рахункам, відповідач скористалася послугою «Миттєва розстрочка», після чого були оформлені переноси заборгованості з карти «Універсальна» за допомогою вказаного сервісу банка.

Стосовно строку дії договору та кредитної картки.

Необхідно звернути увагу суду, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях ануїтет, тощо.

Але відповідно до спірного договору: відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного а платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Згідно Умов та Правил картковий рахунок - це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці.

Згідно умов та Правил "Картрахунки відкриті на невизначений строк".

Дія кредитного договору пролонгується кожні 12 місяців, картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці.

Щодо строку позовної давності

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давнiсть встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давнiсть, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України).

Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюються в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позивач звернувся до суду із позовом 01.10.2020 року - тобто до спливу строку позовної давності.

Також, 17.06.2021 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. У своїй заяві позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму у розмірі 26 870 грн. 25 коп. - заборгованості по тілу кредиту та 1788 грн. 43 коп. - заборгованості за відсотками, нарахованими у порядку ст.625 ЦК України та судові витрати.

06.08.2021 року від ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, які по своїй суті фактично аналогічні відзиву на позов.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та послався на обставини, зазначені у позові та у відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_1 послалася на обставини та факти, викладені у її відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, у зв`язку з чим просила суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст.ст. 76,81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

28.10.2010 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У зазначеній Анкеті відсутній розмір бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою кредитка «Універсальна».

В Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами надання банківських послуг та Тарифами банка становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банка.

До кредитного договору банк крім заяви ОСОБА_1 долучив Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та виписку по рахунку відповідача.

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № б/н від 28.10.2010 року станом на 10.09.2020 року заборгованість ОСОБА_1 складає 37 416 грн. 16 коп.: 26 870, 25 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1788, 43 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками у порядку ст.625 ЦК України та 8 757,48 грн. - нарахована пеня.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України довором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість по процентах, нарахованих у порядку ст.625 ЦК України.

Суд вважає, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» встановлено, що на підставі Анкети-заяви від 28.10.2010 року відповідачу було надано наступні кредитні картки:

-НОМЕР_2 , дата відкриття 04.01.2012 року, термін дії до 08/16;

-НОМЕР_3 , дата відкриття 30.08.2016 року, термін дії до 04/18;

-НОМЕР_4 , дата відкриття 19.04.2018 року, термін дії до 03/22.

З руху коштів по карткам судом встановлено, що ОСОБА_1 фактично почала користуватися карткою НОМЕР_2 з 04.01.2012 року, на якій було встановлено кредитний ліміт в розмірі 300 грн., а потім того ж дня - 8000 грн. У подальшому, кредитний ліміт збільшувався до 23 000 грн.

В Анкеті-заяві взагалі відсутні будь-які посилання на розмір процентів, які повинна сплачувати ОСОБА_1 при користуванні кредитом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Вказані вище висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи банку, надані банком Умови та Правила надання банківських послуг, а також довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Тому, на думку суду, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь банку відсотків за користування кредитним лімітом.

Всього, починаючи з 01.11.2017 року (коли вперше були стягнуті такі грошові кошти) банком було нараховано як списання відсотків за використання кредитного ліміту 23 910 грн. 15 коп. Вказані грошові кошти не підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що в Анкеті-заяві взагалі відсутні будь-які посилання на точну дату повернення кредитного ліміту, тобто неможливо вирахувати будь-якого часу прострочення кредиту, тому вважаю, що відсутні підстави і для стягнення з ОСОБА_1 процентів, встановлених ч.2 ст.625 ЦК України.

Таким чином, з урахуванням зазначених висновків, вважаю, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь банка суму у розмірі 1 171 грн. 67 коп. (26 870,25 грн. (розмір суми тіла кредиту, яку просив стягнути банк) - 23 910, 25 грн. (сума списаних відсотків за використання кредитного ліміту, яка входила до тіла кредиту, враховуючи рух коштів по картковому рахунку відповідача) - 1788, 43 грн. (відсотки, нараховані у порядку ст.625 ЦК України).

Стосовно застосування судом у даній справі позовної давності, про що наполягала сторона відповідача, суд зазначає таке.

Відповідно до руху коштів по картрахунку ОСОБА_1 , у останньої фактично заборгованість почала виникати з 30 квітня 2017 року, тобто більше, ніж за три роки до звернення до суду із позовом.

Водночас, ОСОБА_1 переривала строк позовної давності своїми діями, а саме: неодноразово поповнювала свій картковий рахунок готівкою, востаннє 26.05.2019 року. За таких обставин вважаю, що відсутні підстави для застосування строків позовної давності.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 71 грн. 47 коп. (2102 грн. - сума сплаченого судового збору Х 3,40% - задоволення позову у процентах / 100%%).

Керуючись ст.ст. 522, 526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 617, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 280, 289 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) заборгованість по кредитному договору № б/н від 28.10.2010 року в розмірі 1 171 (одна тисяча сто сімдесят одна) грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (на розрахунковий рахунок № НОМЕР_5 в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, ) судовий збір в розмірі 71 (сімдесят одна) грн. 47 коп.

У задоволенні інших позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.08.2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод