Справа № 130/1762/21
Провадження № 22-ц/801/1741/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 рокуСправа № 130/1762/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Денишенко Т. О., Сала Т. Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Жмеринського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду із скаргою, постановлену у цій справі 05 липня 2021 року в м. Жмеринка суддею цього суду Шепелем К. А.,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії начальника Жмеринського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України, у якій зокрема просила суд поновити строк на оскарження постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 04 червня 2021 року.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 липня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду із скаргою на дії начальника Жмеринського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить її скасувати.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції не тільки в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвалу щодо відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Відмовляючи в клопотанні про поновлення строку звернення до суду із скаргою на дії начальника державної виконавчої служби суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 , подаючи 25 травня 2021 року до начальника ДВС скаргу на державного виконавця, і не отримавши у визначений законом строк відповіді на свою скаргу, буде вважатись обізнаним про порушення своїх прав, коли на протязі передбаченого законом строку він не отримає відповіді на свою скаргу, незалежно від того, чи направив йому начальник ДВС певний документ.

Із такими висновками суду не можна погодитись, оскільки суд дійшов їх із порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з положеннями статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», таким вимогам повинна відповідати також і скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що у скарзі на дії начальника Жмеринського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України скаржником зазначена ОСОБА_1 , а її представником за довіреністю ОСОБА_2 . Ця скарга подана шляхом її надсилання на електрону пошту суду першої інстанції та скріплена електронним цифровим підписом представника скаржника. Крім того, з роздрукованої місцевим судом скарги видно, що вона містить фізичний підпис скаржника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 (а. с. 1-7).

Зі змісту вказаної скарги вбачається, що саме ОСОБА_1 , як стягувач у виконавчому провадженні № 65438928, не погоджується з діями начальника державної виконавчої служби та саме вона просить поновити строк на оскарження постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 04 червня 2021 року, оскільки стягувач отримала її 30 червня 2021 року (п. 3 прохальної частини скарги).

До вказаної скарги долучено довіреність ОСОБА_1 , видану ОСОБА_2 для представництва її інтересів, зокрема в усіх державних, приватних та інших установах і організаціях, підприємствах (а. с. 8).

За таких обставин, суд першої інстанції, не врахувавши положення ст. ст. 175, 58 ЦПК України щодо можливості звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця як в порядку самопредставництва, так і через представника, безпідставно ототожнив ці поняття та постановив ухвалу про відмову в задоволені клопотанні ОСОБА_2 , не вирішивши при цьому клопотання скаржника, а саме ОСОБА_1 , про поновлення строку звернення до суду із скаргою на дії начальника державної виконавчої служби.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Також Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Враховуючи, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду із скаргою на дії начальника державної виконавчої служби, ухвала Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 липня 2021 року залишатись у законній силі не може та підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням вказаної скарги до суду першої інстанції для продовження розгляду, зокрема вирішення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду зі скаргою на дії начальника державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 379, 382 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 липня 2021 року скасувати, матеріали скарги на дії начальника Жмеринського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : Т. О. Денишенко

Т. Б. Сало

Текст постанови виготовлено 02 вересня 2021 року.