справа №619/1373/21
провадження №2/619/723/21
Ухвала

08 грудня 2021 року

м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 619/1373/21,

найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про поділ майна подружжя.

Питання, що вирішується ухвалою.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому проситьрозділити майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль RENAULT LOGAN, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Представником позивача адвокатом Фуженковим К.Ю. у судовому засіданні подано заяву про забезпечення позову, у якій останній просить накласти арешт на автомобіль RENAULT LOGAN, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить відповідачу, посилаючись на те, що останній жодним чином не визнає право позивача на Ѕ частку вищезазначеного автомобіля, у зв`язку з чим позивач вважає, що відповідач, у якого знаходиться автомобіль, може пошкодити його, продати на запчастини, або іншим чином позбавитись спільного майна, що у свою чергу унеможливить виконання рішення суду.

Відповідач у судовому засіданні проти заяви заперечував, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою.

Вислухавши клопотання та думку присутніх осіб, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

Як роз`яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову, є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Так, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Вирішуючи питання про забезпечення або відмову у забезпеченні позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом ч. 3 ст. 150 заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд зазначає, що предметом спору є автомобіль RENAULT LOGAN номерний знак НОМЕР_1 , право власності на який, в порядку поділу майна подружжя, позивач просить визнати за відповідачем в цілому.

Проте, у обґрунтування заяви про забезпечення позову представником позивача вказано, що підставою для такого забезпечення є відмова відповідача визнавати за позивачем Ѕ частки на спірний автомобіль, що суперечить позовним вимогам останньої.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципів співмірності, розумності, обґрунтованості і вимог заявника, суд вважає, що відсутні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб, оскільки припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду є необґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Фуженкова Костянтина Юірйовича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 09.12.2021.

Суддя І. М. Нечипоренко