Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Фареник А.О.

позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідачів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 3-я особа: Житлово-експлуатаційна дільниця ЖЕД-905 «Відрадненське» про відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачі в серпні 2021 року звернулися до суду з позовом, уточненим у вересні 2021 року, і просять стягнути з відповідачів солідарно на користь кожного з них по 14 208, 66 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та 18 540, 00 гр. моральної шкоди.

Посилаються в позові на те, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 в рівних частках.

13 червня 2021 року сталося залиття належної їм на праві власносі квартири.

15 червня 2021 року комісією Житлово-експлуатаційної дільниці ЖЕД-905 «Відрадненське» був складений акт обстеження квартири у зв`язку з залиттям, де зазначено, що 13 червня 2021 року залиття в квартирі АДРЕСА_2 сталося з вищерозташованої квартири АДРЕСА_3 .

При візуальному огляді їх квартири було виявлено:

- в приміщенні коридору площею 10,10 кв.м. на стелі мають місце вологі плями жовтого кольору 1,50 кв.м., на стінах вологі плями жовтого кольору 3,00 кв.м. Підлога оздоблена паркетом має пошкодження 10 кв.м.;

-в приміщенні кімнати площею 17,30 кв.м. по всій площі стелі та стін вологі плями жовтого кольору та відшарування шпалер, на підлозі пошкодження паркету 3,0 кв.м;

-в приміщенні кімнати площею 12,0 кв.м. на стіні вологі плями жовтого кольору 2,50 м кв.м. та відшарування шпалер на стиках;

-в приміщенні кухні площею 7,30 кв.м. на стелі оздобленій шпалерами вологі плями жовтого кольору 2,50 кв.м. та на підлозі пошкодження паркету 1,5 кв.м.;

-в приміщенні санвузла площею 1,30 кв.м. на стелі вологі плями жовтого кольору на шпалерах 1,00 кв.м., також має місце пошкодження дверного полотна;

-в приміщенні ванної кімнати площею 2,70 кв.м. на стелі вологі плями жовтого кольору 2,00 кв.м. та відшарування шару водоемульсійного пофарбування до 2,00 кв.м.

Причиною залиття, відповідно до згаданого Акта, є пошкодження фільтру на лічильнику холодного водопостачання в приміщенні санвузла квартири АДРЕСА_3 , який був встановлений власними силами мешканців.

На об`єднану службу диспетчерських систем «Городок» заявок щодо ремонту сантехнічного обладнання або залиття від мешканців квартири АДРЕСА_3 не надходило.

Таким чином, вказаним вище актом про залиття квартири встановлено, що залиття відбулося з вини власників квартири АДРЕСА_3 , оскільки джерело протікання води до квартири АДРЕСА_2 мало початок саме з квартири відповідачів.

Крім того, в результаті залиття квартири позивач ОСОБА_3 - інвалід 2 групи, переніс тяжку форму інсульту внаслідок заподіяої моральної шкоди, яка полягає в порушенні його права власності, неможливості нормального користування квартирою, зокрема негативних емоціях та переживання з приводу пошкодження квартири водою, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.

Хвилювання та думки про те, як відновити свою квартиру тримають його у постійній нервовій та психологічній напрузі. Крім того, залиття квартири ставалося неодноразово, в квартирі відчувається сирість та запах плісені.

Заподіяну моральну шкоду оцінює в грошовому вимірі у розмірі 18 540 гривень, тобто на рівні 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, встановлених станом на 1 липня 2021 року Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік».

12 липня 2021 року відповідачу ОСОБА_7 було направлено заяву-пртензію, проте остання відмовилая відшкодовувати завдану їм шкоду, оскільки вважає себе потерпілою.

Відповідно до незалежної оцінки розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням належної їм квартири внаслідок залиття, складає 42 625, 50 гр.

Виходячи з цього, просять задовольнити позов у рівних частках на їх користь солідарно з усіх відповідачів.

20 вересня 2021 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач ОСОБА_7 проти позову заперечувала.

Посилається на те, що акт залиття квартири не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Жодним нормативним актом на власника квартири не покладається обов`язок контролю за водозабірним обладнанням.

Зазначає, що здійснила виклик аварійної служби за номером 290-90-50 з особистого номера, проте надати підтвердження у вигляді виписки телефонних дзвінків оператора мобільного зв`язку МТС надати не має можливості, оскільки не є абонентом за контрактом.

Вважає, що акт про залиття від 15 червня 2021 року не може бути належним і допустимим доказом заподіяної нею майнової шкоди, оскільки фільтр очистки холодної води, з причин якого відбулося залиття, власними силами мешканців не встановлювався і цілісність його первісного кріплення не порушувалася.

Припускає, що причиною руйнування різьбової частини водяного фільтра могла стати динамічна сила більше допустимої критичної величини, що свідчить про відсутність її вини, та відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України звільняє її від обов`язку відшкодування шкоди.

Наголошує на тому, що позивачами перебільшений обсяг шкоди, заподіяної в результаті залиття.

Вважає, що наданий позивачами висновок про збитки, завдані майну, не може бути взятий судом до уваги, оскільки у відповідності до ст. 77-80 ЦПК України не є належним та допустимим доказом.

Зазначає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Натомість з висновку суб`єкта оціночної діяльності вбачається, що прямі збитки визначено оцінювачем на замовлення позивача, а додані до позову матеріали не містять достовірних доказів.

У висновку не зазначено кількості та реальної вартості вказаних матеріалів та майна до залиття та ступінь його пошкодження (повна чи часткова неможливість використання житла і майна за призначенням).

Наголошує, що суб`єктом оціночної діяльності не було враховано елементарний перелік орієнтовних вирішуваних питань для складання висновку щодо права вимоги відшкодування збитків, що свідчить про невідповідність вимогам Науково-методичних рекомендацій, а відтак не може бути належним і допустимим доказом заподіяння нею майнової шкоди.

Вважає, що виникає підстава звільнення від відповідальності, оскільки вона не могла передбачити подію, яка сталась і спричинила настання шкоди.

Стверджує, що тільки після встановлення причини залиття квартири стане відомо, хто саме має відшкодовувати завдану шкоду, оскільки вважає, що залиття квартири трапилося не з вини відповідача і тому зона відповідальності покладається на виконавця комунальних послуг, до обов`язків якого входить здійснення контролю за технічним станом, технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій.

З урахуванням цього просить відмовити у задоволенні позову.

27 вересня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивачі посилаються на те, що власник був зобов`язаний добросовісно користуватися своїм майном та здійснювати контроль за усіма спорудами та приладами, що перебувають у його володінні, оскільки треті особи обмежені в доступі до житла та не мають відповідного доступу до даних приладів.

Виходячи з цього, просять задовольнити позов у повному обсязі.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За ініціативою суду справа була призначена до розгляду з викликом сторін.

Позивачі в судовому засіданні позов підтримали.

Відповідачі проти позову заперечували з підстав, викладених у відзиві відповідача ОСОБА_7 .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

За змістом ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З цього випливає, що обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Судом встановлено, що позивачі на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 грудня 1994 року є власниками квартири АДРЕСА_1 в рівних частках.

Квартира АДРЕСА_4 належить відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 листопада 1998 року у рівних частках.

/ а.с. 26 - 27; 133 - 134 /

13 червня 2021 року сталося залиття належної позивачам квартири АДРЕСА_2 , про що 15 червня 2021 року комісією ЖЕД-905 «Відрадненське» був складений Акт про залиття.

Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт.

Відповідно до Акту про залиття від 15 червня 2021 року залиття мало місце внаслідок пошкодження фільтру на лічильнику холодного водопостачання в приміщенні санвузла вище розташованої квартири АДРЕСА_3 , який був встановлений власними силами мешканців.

Відповідно до змісту Акту під час обстеження квартири АДРЕСА_2 виявлені сліди залиття:

- в приміщенні коридору площею 10,10 кв.м. на стелі мають місце вологі плями жовтого кольору 1,50 кв.м., на стінах вологі плями жовтого кольору 3,00 кв.м. Підлога оздоблена паркетом має пошкодження 10 кв.м.;

-в приміщенні кімнати площею 17,30 кв.м. по всій площі стелі та стін вологі плями жовтого кольору та відшарування шпалер, на підлозі пошкодження паркету 3,0 кв.м;

-в приміщенні кімнати площею 12,0 кв.м. на стіні вологі плями жовтого кольору 2,50 м кв.м. та відшарування шпалер на стиках;

-в приміщенні кухні площею 7,30 кв.м. на стелі оздобленій шпалерами вологі плями жовтого кольору 2,50 кв.м. та на підлозі пошкодження паркету 1,5 кв.м.;

-в приміщенні санвузла площею 1,30 кв.м. на стелі вологі плями жовтого кольору на шпалерах 1,00 кв.м., також має місце пошкодження дверного полотна;

-в приміщенні ванної кімнати площею 2,70 кв.м. на стелі вологі плями жовтого кольору 2,00 кв.м. та відшарування шару водоемульсійного пофарбування до 2,00 кв.м.

/ а.с. 22 /

Відповідно до Звіту про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитку, заподіяного квартирі та майну, що знаходилося в ній на момент залиття, за адресою: АДРЕСА_5 від 30 червня 2021 року, складеного оцінювачем ФОП « ОСОБА_8 », розмір матеріального збитку становить 42 626, 50 гр.

/ а.с. 30 - 81 /

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно зі ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

За таких обставин, залиття квартири позивачів та надані ними докази вини відповідачів, як власників вище розташованої квартири, та враховуючи, що відповідачі не довели відсутність своєї вини у заподіянні шкоди, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для покладення на відповідачів обов`язку відшкодувати завдані позивачам залиттям квартири збитки.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я тощо.

За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В абзаці 2 пункту 5 вище приведеної постанови Пленуму зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Позивачі довели задану їм шкоду, протиправність дій відповідачів, як власників квартири, з якої мало місце залиття належної їм квартири, а також причинний зв`язок між ними, а відповідачі, у свою чергу, не спростували і не довели відсутність своєї вини у завдані збитків позивачам.

Враховуючи викладене вище та приведені обґрунтування завданої моральної шкоди, суд вважає обґрунтованими вимоги і в цій частині.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідачів у судовому засіданні та викладені в відзиві відповідача ОСОБА_7 , виходячи з наступного.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно статті 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Для встановлення у судовому засіданні фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Аналогічні положення містяться у статтях 76, 80 ЦПК України.

За змістом даних норм закону доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів.

Обов`язок доказування покладається на сторін.

Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.

Відповідачі, заперечуючи проти самого факту залиття, своєї вини в цьому та розміру завданих позивачам збитків, будь-яких доказів, які б спростовували приведені позивачами обставини, не надали, і до суду з клопотаннями про їх витребування, не зверталися, клопотання про призначення експертизи не заявили.

Піддаючи сумніву Звіт про оцінку розміру завданої шкоди, будь-яких заходів для перевірки цих обставин відповідачі не вживавали і з будь-яким клопотаннями з цього приводу до суду також не зверталися.

Зі Звіту про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитку, заподіяного квартирі та майну, що знаходилося в ній на момент залиття вбачається, що він виготовлений та підписаний оцінювачем ОСОБА_8 .

Оцінювач ОСОБА_8 має кваліфікацію за напрямом «Оцінка об`єктів у матеріальній формі», а отже, має право надавати відповідні висновки та складати звіти.

Кваліфікація оцінювача підтверджена доданими до Звіту документами: кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача МФ№138 від 02 липня 2016 року, виданого Фондом державного майна України; сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності № 650/19 від 16 серпня 2019 року, виданого Фондом державного майна України; посвідченням про підвищення кваліфікації МФ№6659-ПК від 05 лютого 2020 року, виданого Фондом державного майна України, а також Посвідченням про підвищення кваліфікації МФ № 10743-ПК від 05 липня 2018 року.

/ а.с. 80 - 81 /

В той же час, вирішуючи питання про суму до стягнення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 266 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Тобто, з точки зору закону кожен співвласник несе відповідальність за зобов`язаннями по відшкодуванню шкоди відповідно до своєї частки.

Виходячи з вищевикладеного, розміру завданої позивачам шкоди, з кожного з відповідачів, як співвласників квартири, підлягає стягненню по 14 208, 66 гр.матеріальної шкоди.

З урахуванням кількості співвласників пошкодженої квартири, на користь кожного позивача підлягає стягненню по 4 736, 28 гр.

/ 42 626, 00 / 3 = 14 208, 66; 14 208, 66 / 3 = 4 736, 28 /

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 23, 322, 360, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 133, 141, 259, 263 - 266, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 / АДРЕСА_6 , РНОКПП: невідомий/ на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 / ОСОБА_2 / АДРЕСА_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 /, ОСОБА_3 / АДРЕСА_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 / по 4 736, 28 гр. матеріальної шкоди та по 500, 00 гр. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 / АДРЕСА_6 , РНОКПП: невідомий/ на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_7 . РНОКПП: НОМЕР_1 / ОСОБА_2 / АДРЕСА_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 /, ОСОБА_3 / АДРЕСА_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 / по 4 736, 28 гр. матеріальної шкоди та по 500, 00 гр. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 / АДРЕСА_6 , РНОКПП: невідомий/ на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_7 . РНОКПП: НОМЕР_1 / ОСОБА_2 / АДРЕСА_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 /, ОСОБА_3 / АДРЕСА_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 / по 4 736, 28 гр. матеріальної шкоди та по 500, 00 гр. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 / АДРЕСА_6 , РНОКПП: невідомий/, ОСОБА_5 / АДРЕСА_6 , РНОКПП: невідомий/, ОСОБА_6 / АДРЕСА_6 , РНОКПП: невідомий/ на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 / ОСОБА_2 / АДРЕСА_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 / в рівних частинах 605. 33 гр. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_7 / АДРЕСА_6 , РНОКПП: невідомий/, ОСОБА_5 / АДРЕСА_6 , РНОКПП: невідомий/, ОСОБА_6 / АДРЕСА_6 , РНОКПП: невідомий/ на користь держави 302. 67 гр. судового збору.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 грудня 2021 року.

Суддя Л.А. Шереметьєва