Справа № 210/3450/21
Провадження № 2/210/1458/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"09" грудня 2021 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Літвіненко Н.А.,

при секретарі судового засідання Таранущенко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Металургійної районної у місті Кривому Розі ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді перебуває вищевказана справа. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 31.10.2009р. було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та нею ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син, ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про народження від 14.04.2010 року батьком дитини є ОСОБА_2 18.03.2013 року шлюб між нею та відповідачем - ОСОБА_2 розірвано. Проте, батько дитини ухиляється від обов`язку виховувати та матеріально підтримувати сина. 25.09.2012 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина аліментів у твердій грошовій сумі, а саме 1000 грн. гривень щомісячно з усіх видів доходу (заробітку) відповідача. Однак відповідач злісно ухиляється від свого обов`язку утримувати дитину. Крім того, на виконанні у Саксаганському відділі ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження 16665878. Станом на 20.03.2018 року заборгованість за вказаним виконавчим провадженням складає 63 318, 73 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, що була надана Саксаганським відділом ДВС станом на 01.03.2019 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів складає 74 318.73 грн. Крім того, з довідки від 17.12.2020 року, виданої Криворізькою загальноосвітньою спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №4 з поглибленим вивченням іноземних мов Криворізької міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , 2010 року народження є учнем 5-А класу. Батько ОСОБА_2 батьківські збори не відвідує, не приводить та не забирає зі школи, не спілкується з класним керівником. Відповідно до характеристики, наданої Криворізькою загальноосвітньою спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №4 від 10.09.2018 року вихованням та навчанням на займається мати. Хлопчик охайний, розумний, допитливий, кмітливий, товариський. Багато уваги вихованню сина приділяє мати, ОСОБА_1 , бабуся та дідусь. Дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Батько дитини ОСОБА_2 жодного разу не відвідував дитину, не намагався зустрітися, не цікавився життям, не займався вихованням. Відповідач із самого народження не спілкується, не виховує, не цікавиться дитиною та її розвитком, матеріальним становищем. Відповідач є батьком дитини лише на паперах, що істотно шкодить інтересам дитини, позбавляє дитину набуття інших законних прав, на які беззаперечно дитина має право. У зв`язку вищевикладеним позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року прийнято до розгляду справу та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кукленко О.В. до початку розгляду справи через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник третьої особи Виконавчий комітет Металургійної районної у місті Кривому Розі ради у судовому засіданні присутньою не була, поза межами судового засідання подала до суду заяву в якій просить суд проводити розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надав. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності відповідача, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак в судові засідання не з`явився, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

31 жовтня 2009 року укладено шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстровано Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 786..

Так судом встановлено, що Відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком а ОСОБА_1 матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно характеристики в.о. директора Криворізької загальноосвітньої спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №4 з поглибленим вивченням іноземних мов від 10.09.2018р. де навчається дитина, ОСОБА_3 встановлено, що багато уваги вихованню дитини приділяє мати дитини дідусь та бабуся. Позитивним прикладом для дитини є його мати, яка підтримує його у будь яких починаннях. За два роки навчання дитину у школі батько дитини, ОСОБА_2 до школи не з`являвся, збори батьківські не відвідував, успіхами сина не цікавився.

Аналогічного висновку надає і у 2020 році директор вищезазначеної школи щодо відповідача у справі, який за час з 10.09.2018р. по 17.12.2020р. не змінив свого ставлення щодо дитини, ОСОБА_3 , не почав нею цікавитись.

25 вересня 2012року Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі рішення суду видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1000грн. з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до його повноліття, на користь матері ОСОБА_4 , починаючи стягнення з 30.07.2012р.

В матеріалах справи наявна довідка відділу ДВС щодо заборгованості відповідача по аліментам станом на 01.03.2019р. яка складає 74 318,73 грн.

Крім того, державним виконавцем було повідомлено позивача ОСОБА_4 щодо можливості звернення до правоохоронних органів з заявою про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та надано довідку щодо заборгованості боржника ОСОБА_2 по аліментам станом 20.03.2018р. у сумі 63 318,73 грн.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю, ОСОБА_5 за адресою по АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом від 21.12.2020р. засвідченим начальником «СІТІСЕРВІС-КР».

Крім того, представником виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради надано суду висновок виконкому Металургійної районної у місті ради, як орган опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав гр.. ОСОБА_2 від 19.10.2021р. за №14/29-2818. Згідно висновку вбачається, що ураховуючи інтереси дитини та керуючись ст. 164 СК України виконком Металургійної районної у місті ради вважає можливим позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України.

Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 посилалася зокрема на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться ним, не бачить його.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц. Судова практика щодо застосування положень статті 164 Сімейного кодексу України є усталеною.

Так, в якості доказів на підтвердження обставин, на які позивач посилається в позовній заяві, нею надано характеристику навчального закладу, відповідно до якої лише позивач ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню свого сина ОСОБА_3 .. Дитина охайна, чиста, добре навчається, чемний та вихований .

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України).

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Оскільки наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідача від належного виховання своєї дитини, свідомої зневаги своїми обов`язками, враховуючи викладене та наявність висновку органу опіки та піклування щодо можливості позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_3 , суд вважає встановленим, що відповідач не займається вихованням дитини ОСОБА_3 , не забезпечує її матеріально, не виявляє щодо неї батьківського піклування, що підтверджується письмовими матеріалами справи та довідками заборгованості по аліментам.

Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд вважає доведеними заявлені вимоги та вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 .

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи, вищевикладене, враховуючи, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908,00грн., отже у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. 150, 164, 180, 182 Сімейного кодексу України, ст..ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Металургійної районної у місті Кривому Розі ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_2 ), батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область).

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений нею при подачі до суду судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н. А. Літвіненко