Справа №591/6415/21
Провадження № 6/591/284/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Синецької І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Товарніченко Євгенії Анатоліївни про примусове проникнення до житла, -

в с т а н о в и в :

03 вересня 2021 року заступник начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Товарніченко Є.А. звернулася до суду із зазначеним поданням, яке мотивує тим, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 65364408 з примусового виконання виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми № 591/2769/19 від 12 січня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 коштів.

Зазначає, що згідно даних ДПС, УПФУ боржник не має відкритих рахунків у банківських установах, не працює, пенсію не отримує. За даними НАІС УМВС України за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником на праві спільної часткової власності зареєстровано 1/5 частину в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де він також зареєстрований.

Державним виконавцем здійснено вихід за адресою, зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_2 та встановлено, що боржник за даною адресою не проживає, майно, належне боржнику не виявлено. За даною адресою проживає колишня співмешканка ОСОБА_6 , яка повідомила, що боржник перебуває в місцях позбавлення волі.

Також було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника. Однак, виконавчі дії не проведено, оскільки мати боржника не надала доступу до квартири.

Зазначає, що боржник відбуває покарання в ДП «Крюківська виправна колонія № 29» в с. Божківське, Полтавського р-ну, Полтавської області та повідомлений про наявність відритого щодо нього виконавчого провадження.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання на 03 вересня 2021 року на 15-годину 30 хв.

Заступник начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Товарніченко Є.А. в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває зведене виконавче провадження № 65364408 з виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь групи стягувачів боргу (а.с. 10).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності зареєстрована 1/5 частина квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 48,75 кв.м (а.с. 17).

Відповідно до даних інформаційного ресурсу ТОВ «МЄІРЦ» станом на 12 травня 2021 року за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 (а.с. 11).

Як вбачається з акта державного виконавця від 02 квітня 2021 року, складеного заступником начальника відділу ДВС Товарніченко Є.А., боржник за адресою АДРЕСА_2 не проживає, майно, належне боржнику не виявлено. За даною адресою проживає колишня співмешканка ОСОБА_6 , яка повідомила, що боржник перебуває в місцях позбавлення волі (а.с. 15).

Згідно акта державного виконавця від 20 квітня 2021 року було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника, проте виконавчі дії не проведено, оскільки мати боржника не надала доступу до квартири (а.с. 16).

У листі ДУ «Сумський слідчий ізолятор» №14/03-4463 від 03 червня 2021 року повідомила про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 04 березня 2021 року направлений для відбування покарання до ДУ «Крюківська виправна колонія (№29)» (а.с. 12).

Зарічним відділом державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на адресу ДУ «Крюківська виправна колонія (№29)» направлено для вручення ОСОБА_1 копії виконавчих листів (а.с. 14).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ознайомився та отримав копії виконавчих документів, що підтверджується його розпискою від 28 липня 2021 року (а.с. 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи безперешкодно входити до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення.

Пунктом 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець звертається до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до статті 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Частинами 1, 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч. 5 ст. 48 вказаного Закону у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Водночас, суд звертає увагу на те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 не є одноособовим власником житла, примусове входження до якого просить надати державний виконавець, так як за ним на праві власності зареєстровано лише 1/5 частина квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 48,75 кв.м. При цьому, інформація щодо інших співвласників відсутня, що може порушити право інших співвласників на недоторканість вказаного житла.

Крім того, в матеріалах справи наявні відомості щодо відбування покарання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ДУ «Крюківська виправна колонія (№29)».

Що стосується доводів подання державного виконавця про недопущення матір`ю боржника у спірне приміщення для проведення опису майна, про що державним виконавцем був складений відповідний акт, то суд звертає увагу на те, в даному акті відсутні поняті або інші особи, які б могли засвідчити даний факт.

Такі обставини дозволяють зробити висновок, що державним виконавцем не доведено того, що боржник добровільно не надав доступу до житла.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що в задоволенні подання про примусове проникнення до житла необхідно відмовити.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Товарніченко Євгенії Анатоліївни про примусове проникнення до житла відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2021 року.

Суддя А.С. Северинова