ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/303/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: прокурор Гончар І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2020 року (суддя Салоїд Н.М.) за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Позов мотивовано тим, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.05.2016 року №22-12725-СГ ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.10.2016 року №22-28138-СГ, ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :02:015:0026 площею 1 га для ведення особистого селянського господарства на території Масівецької сільської ради Хмельницького району, за межами населених пунктів та передано їй у власність. На підставі цього наказу 11 листопада 2016 року ОСОБА_2 зареєструвала право власності на вищевказану земельну ділянку. В подальшому на підставі договору дарування від 16 травня 2017 року посвідченого нотаріусом Хмельницької районної державної нотаріальної контори Красовською Н.В., ОСОБА_2 подарувала вказану ділянку своєму синові ОСОБА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 квітня 2019 року визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22 жовтня 2016 року №22-28138-СГ та визнано недійсним договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером :02:015:0026, укладений 16 травня 2017 року.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2019 року вказане рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15 квітня 2019 року в частині визнання недійсним договору дарування скасовано та в позові відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

Зазначає, що за таких обставин, земельна ділянка вибула з державної власності поза волею власника на підставі безвідплатного договору з особою, яка не мала права його відчужувати, оскільки ОСОБА_2 набула право власності на спірну земельну ділянку незаконно, тому власник майна - держава, має право звернутись з позовом до суду шляхом подання віндикаційного позову з підстав, передбачених частиною 3 статті 388 ЦК України.

Посилаючись на зазначене, позивач просив витребувати у ОСОБА_1 на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку площею 1 га :02:015:0026), що розташована за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району. Вирішити питання судового збору.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2020 року позов задоволено. Витребувано у ОСОБА_1 на користь держави Україна земельну ділянку площею 1,0000 га (кадастровий номер :02:015:0026) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 незаконно набула право власності на спірну земельну ділянку, яку в подальшому подарувала синові ОСОБА_1 , а тому земельну ділянку може бути витребувано у останнього як добросовісного набувача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуваним рішенням його фактично позбавлено права на володіння земельною ділянкою. Вказував, що судом першої інстанції не враховано положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідну практику Європейського Суду з прав людини та численні узагальнення судової практики.

У відзиві на апеляційну скаргу заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Прокурор Гончар І.О., в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Направила заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 10 вересня 2013 року №106 «Про надання дозволу ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на складання робочих проектів землеустрою щодо консервації деградованих та малопродуктивних земель» були складені робочі проекти землеустрою щодо консервації деградованих та малопродуктивних земель державної власності за межами населених пунктів Віньковецького, Летичівського та Хмельницького районів Хмельницької області загальною площею 1196,3804 га.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 31 жовтня 2013 року № 126 «Про затвердження робочих проектів землеустрою щодо консервації деградованих та малопродуктивних земель» затверджено робочі проекти землеустрою щодо консервації деградованих та малопродуктивних земель державної власності за межами населених пунктів Віньковецького, Летичівського та Хмельницького районів Хмельницької області загальною площею 1196,3804 га згідно з додатком до якого включені і землі Масівецької сільської ради загальною площею 9,4606 га.

Проте, наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24 травня 2016 року № 22-12725-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Місце розташування об`єкта землеустрою за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області :02:015), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22 жовтня 2016 року №22-28138-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 , яка розташована за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Надано у власність громадянці ОСОБА_2 земельну ділянку, загальною площею 1,000 га кадастровий номер :02:015:0026 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

01 листопада 2016 року ОСОБА_2 зареєструвала своє право власності на вказану земельну ділянку.

В подальшому ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування подарувала земельну ділянку кадастровий номер :02:015:0026 своєму синові ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2019 року визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22 жовтня 2016 року № 22-28138-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність». Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер :02:015:0026, укладений 16 травня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений нотаріусом Хмельницької районної державної нотаріальної контори Красовською Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 20416172.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2019 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2019 року в частині задоволення позовних вимог прокурора про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та розподілу судових витрат скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2020 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2019 року у не скасованій після апеляційного перегляду частині та постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2019 року в частині вирішення позову заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , третя особа Державне підприємство «Хмельницьке лісомисливське господарство», про визнання незаконним та скасування наказу залишено без змін.

Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За змістом ч. 1 ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з частиною третьою статті 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Оскільки спірна земельна ділянка вибула з володіння власника держави не з його волі на підставі незаконного рішення державного органу, якому держава делегувала повноваження щодо розпорядження землями державної власності, то відновлення права держави на неї слід здійснювати шляхом її витребування від добросовісного набувача, яким є ОСОБА_1 .

За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики ЄСПЛ (рішення у справах «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року), втручання в право особи на мирне володіння майном має бути законним, повинно переслідувати «суспільний, публічний» інтерес та бути пропорційним визначеним цілям.

Правовідносини пов`язані з вибуттям земель із державної, комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, незаконність рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересові не відповідає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням вимог закону, внаслідок чого підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2021 року.

Судді Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк