Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/783/21
Провадження № 2/644/1264/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова

У складі: головуючого судді Бугери О.В.,

За участю: секретаря судового засідання Демченко І.А.,

Позивача ОСОБА_1 ,

Представника позивача адвоката Жмутського С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, 3-я особа у справі ОСОБА_2 , -

УСТАНОВИВ:

Позивачкою, 05.02.2021 року, подано до суду відповідну позовну заяву. Позивачка просить суд визнати за нею право власності, як за спадкоємцем за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_3 , на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої належить домоволодіння по АДРЕСА_1 , колишня адреса АДРЕСА_1 . Вона звернулась до нотаріуса для оформлення спадкових прав на будинок, але їй було роз`яснено про необхідність надати документи, які б підтверджували право власності на цей об`єкт її чоловіка. Їй стало відомо, що такий документ не був оформлений. Спірний будинок був побудований ще в 1970 році батьком її чоловіка, ОСОБА_4 , який володів ним та земельною ділянкою, про що свідчить акт закінчення будівництва та введення в експлуатацію будинку. Земельна ділянка була надана батькові чоловіка ще в 1957 році на підставі наказу директора радгоспу. За життя батько чоловіка своє право власності не зареєстрував, оскільки потрібні були значні кошти, а тому лише збудував та володів, як своєю власністю. Після смерті батька, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично спадщину прийняли її чоловік та його мати, оскільки вони постійно проживали та були зареєстровані в цьому будинку. А після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично спадщину прийняв її чоловік. Але при цьому, ані батько чоловіка, ані його мати, ані він сам, реєстрацію права власності не провели та спадщину не оформили. Вона з 1993 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , постійно проживала з ним за адресою спірного домоволодіння, була там зареєстрована. Враховуючи відсутність документів щодо реєстрації права власності на домоволодіння вона не має можливості оформити свої спадкові права після смерті чоловіка. Нотаріус у видачі свідоцтва їй відмовив.

В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала та просила його задовольнити. Суду пояснила, що наразі єдиним спадкоємцем є вона, 3-я особа це дружина померлого брата її чоловіка, але він за життя не заявляв вимог щодо спадкового майна та не заявляє будь-яких вимог наразі і його дружина. Оформити свої спадкові права та провести оформлення права власності на домоволодіння вона не має можливості, внаслідок того, що батьки її чоловіка та він сам таке право за життя не оформили. Отримати відповідне право вона має можливість виключно в судовому порядку.

Представник позивачки адвокат Жмутський С.П. її доводи підтримав, просив позов задовольнити, посилався на те, що батько померлого чоловіка набув право власності на побудоване домоволодіння, яке було введено в експлуатацію, в будинку проживала родина, використовувала будинок, але батько за життя не провів його реєстрацію, що зумовило не можливість оформлення права власності на спадщину після його смерті. В подальшому, в будинку проживали мати чоловіка позивачки та сам чоловік, вони були зареєстровані, фактично прийняли спадщину, але також, як і батько чоловіка, оформлення спадкових прав не провели. Після смерті матері чоловіка, в будинку проживали її чоловік та вона, були зареєстровані, але чоловік не оформив свої права на спадщину. Тобто, враховуючи не оформлення спадкових прав на домоволодіння після смерті батьків, чоловіка, позивачка наразі позбавлення можливості в позасудовий порядок оформити свої спадкові права та провести реєстрацію домоволодіння. Інших спадкоємців немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці нотаріусом відмовлено.

Представником відповідача відзиву на позовну заяву не подавалось, за участю представника відповідача було проведено підготовчий розгляд справи та вирішено питання про витребування інформації по об`єкту нерухомості з бюро технічної інвентаризації, а також від нотаріальних органів щодо спадкування після смерті батьків чоловіка та самого чоловіка позивачки, безпосередньо в судове засідання представник не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

3-я особа у справі ОСОБА_2 , що була залучена судом до участі у справі відповідно до ухвали від 31.08.2021 року, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. В поданій заяві зазначила, що їй відомо про те, що її чоловік, ОСОБА_5 , після смерті своїх батьків подавав заяву до нотаріальної контори про відмову від спадкування належного їм майна в АДРЕСА_2 .

Суд, вислухавши доводи позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 05.08.1991 року, перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована з 04.08.1993 року за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною копією паспорту, копією свідоцтва про укладання шлюбу.

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Батько ОСОБА_3 ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті спадкова справа не заводилась, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, про що свідчить відповідь Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори.

Мати ОСОБА_3 ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті спадкова справа не зводилась, про що свідчать надані відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву (щодо справ з 2001 року) та Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області (щодо справ з 1994 року по 2000 рік).

При визначенні норм спадкового законодавства, які підлягають застосуванню у спадковому спорі, тобто чинного до 01 січня 2004 року ЦК УРСР чи чинного з цієї дати ЦК України, слід виходити із того, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України 2004 року і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом, тобто ЦК України 2004 року. Спадкодавці ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , батьки померлого чоловіка позивачки, померли до ІНФОРМАЦІЯ_6 , тому спадкування після їх смерті здійснюється відповідно до вимог ЦК УРСР. Спадкування здійснюється за законом.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини перша, друга статті 549 ЦК УРСР).

Враховуючи дані будинкової книги, після смерті ОСОБА_4 , фактично у спадщину вступили його дружина ОСОБА_6 та його син ОСОБА_3 , вони проживали та були зареєстровані у вказаному будинку. Після смерті ОСОБА_6 фактично у спадщину вступив ОСОБА_3 , оскільки фактично проживав та був зареєстрований в будинку.

Як вбачається із інформації ВК Кулиничівської селищної ради від 11.02.2013 року, що була видана ОСОБА_3 , відповідно до даних по господарської книги за 2011-2015 роки, номер об`єкта по господарського обліку 1388, головою домогосподарства є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на даний час згідно до по господарської книги за адресою АДРЕСА_2 , проживають ОСОБА_3 , 1953 року народження, ОСОБА_1 , 1951 року народження.

За життя ОСОБА_3 звертався до ВК Кулиничівської селищної ради з приводу оформлення права приватної власності на будинок АДРЕСА_2 , але рішенням №214 від 11.04.2005 року у оформлення права приватної власності його було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду.

Тобто, померлим ОСОБА_3 за життя вживались заходи щодо оформлення свого права власності в порядку спадкування після батьків, але право власності ним оформлено не було.

ОСОБА_3 та його дружина, позивачка у справі, були зареєстровані та фактично проживали в будинку.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть. Після його смерті із заявою про прийняття спадщини звернулась позивачка у справі, його дружина ОСОБА_1 , про що свідчить відповідь приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Кішкіної О..

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Кішкіної О.О. від 11.12.2020 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки не було надано правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві. Із змісту постанова вбачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка фактично, мешкаючи разом на дату смерті спадкодавця. Відповідно до відомостей будинкової книги на будинок, ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті батьків мешкаючи разом на дату смерті кожного, однак документи підтверджуючі право власності на вказаний будинок відсутні.

Як зазначала позивач у позові житловий будинок був побудований ще батьком її чоловіка, введений в експлуатацію але не оформлений за браком коштів.

Відповідно до акту про завершення будівництва будинку та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 14.12.1970 року, прийомочною комісією визнано, що в якісному співвідношенні роботи по будівництву виконані задовільно, комісією прийнято рішення прийняти пред`явлене до здачі домоволодіння громадянина ОСОБА_4 , що розташовано по АДРЕСА_2 . Акт затверджений Виконкомом Кулиничівської селищної Ради депутатів трудящих.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частиною другою статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Тобто, ОСОБА_4 вчинено будівництво та введення в експлуатацію будинку, але не проведено оформлення цього права. При цьому, об`єкт нерухомості використовувався для житла родини. 19.05.1981 року між ОСОБА_4 та Харківським РБУВОГГ «Харківгаз» укладено договір на проведення робіт по проведенню газопроводу за адресою АДРЕСА_2 .

За даними копії інвентаризаційної справи за адресою АДРЕСА_2 , наявні споруди будинок А-1, прибудова А1-1, а сіни, а1 ганок, Б гараж, В,Г сарай, Д льох, Е вбиральня, №1,2 огорожа, к водопровід, рік побудови будинку 1956, інших споруд в період з 1960-1990. За довідками БТІ від 2007 року, 2009 року, даний об`єкт нерухомості інвентаризований, але право власності не оформлено та в БТІ не зареєстровано.

За даними будинкової книги, копія якої долучена до справи, ОСОБА_4 , був зареєстрований в будинку по АДРЕСА_2 , з 19.04.1971 року, як господар будинку. Також, в будинку була зареєстрована ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Вартість об`єкту оцінки відповідно до висновку ТОВ «ОЦІНКА24», станом на 24.01.2021 року визначено в 169230 гривень.

За даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на даний будинок не зареєстровано.

Також, в ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_5 , брат померлого чоловіка позивачки та чоловік 3-ї особи, також помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , відповідно до копії свідоцтва про смерть. Після смерті батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , звертався до першої нотаріальної контори Харківського району із заявою від 14.05.2004 року про те, що він спадщину після батьків не прийняв, не претендує на її прийняття, не заперечував проти видачі свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям по закону. Відповідна заява була зареєстрована у реєстрі за №205 секретарем виконкому ОСОБА_7 ..

Після смерті ОСОБА_8 було відкрито спадкову справу, свідоцтва про право на спадщину отримала дружина померлого ОСОБА_2 , яка була залучена судом до участі у справі у якості 3-ї особи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду підтвердив факт постійного проживання в будинку родини ОСОБА_10 .

Відповідно до рішення ВК Харківської міської ради від 02.10.2013 року за №628 «Про зміну та впорядкування адрес об`єктів нерухомого майна на території, що включена до меж міста Харкова», додаток №2, впорядковано перелік адрес, що змінюються та впорядковуються на території, що включена до меж міста Харкова, в Орджонікідзевському районі, стара назва АДРЕСА_1 .

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню, оскільки в іншій, позасудовий спосіб оформити своє спадкове право позивачка не має можливості. Визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування не порушує права інших осіб.

Керуючись ст.ст.3, 15, 16, 328, 331, 1216, 1218, 1219, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.525, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 12, 76, 81, 95, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на домоволодіння, що розташовано за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст рішення виготовлений 03.12.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду. У зв`язку із оголошенням вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНН НОМЕР_1 , що зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Жмутський Станіслав Петрович, адреса для листування проспект Архітектора Альошина, 7, м.Харків, за ордером.

Відповідач Харківська міська рада, , майдан Конституції, будинок, 7, м.Харків, представник за довіреністю та випискою з ЄДРПОУ Хрущ Євгенія Ігорівна.

3-я особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНН НОМЕР_2 , що зареєстрована та проживає АДРЕСА_3 .

Головуючий: суддя О.В. Бугера