гСправа № 375/2398/19 Провадження № 2/358/114/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

представника позивача Іллінського О.В.,

представника відповідача Романенко Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ромашки» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом, просить розірвати договір оренди земельної ділянки, площею 3,3801 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:001:0041, розташованої на території Ромашківської сільської ради Рокитнянського району Київської області, укладений 22 лютого 2013 року між ОСОБА_2 (матір`ю позивача) та СТОВ «Росія», з підстав невиконання відповідачем своїх обов`язків за договором оренди землі, а саме систематичної несплати орендної плати.

На обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 22.03.2013 року між його матір`ю ОСОБА_2 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Росія», найменування якого в подальшому змінено на сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Ромашки» (далі СТОВ «Ромашки»), укладено договір оренди землі (далі - Договір), за умовами якого ОСОБА_2 передала, а СТОВ «Ромашки» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 3,3801 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:001:0041, яка розташована на території Ромашківської сільської ради Рокитнянського району Київської області.

Згідно п. 8 Договору, відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату в розмірі 3,5 відсотків від нормативної оцінки, а саме: зерно: 2000 кг, які видаються після збору урожаю поточного року; цукор: 117 кг; крупа: 7 кг; надання послуг на пільгових умовах по обробітку присадибних ділянок, безкоштовних транспортних послуг по доставці в лікарню в разі термінової необхідності та ритуальні послуги.

У відповідності до п. 9 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Пункт 10 Договору передбачає, що орендар сплачує орендну плату протягом терміну дії Договору не пізніше 30 грудня кожного року. У разі несплати орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення (п. 15 Договору).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, і він (позивач) прийняв спадщину після смерті матері та оформив свої спадкові права, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.08.2018 року.

Посилаючись на положення частини п`ятої статті 1268 ЦК України позивач вважає, що з 03.04.2014 року до нього перейшли усі права та обов`язки орендодавця за Договором оренди земельної ділянки від 22.02.2013 року та йому належить на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0041.

Також позивач зазначає, що 29.08.2018 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про виплату орендної плати, надавши відповідні документи в підтвердження переходу до нього прав та обов`язків орендодавця, на що отримав листа № 132 від 14.09.2018 року, яким відповідач підтвердив, що за вказаним договором оренди землі нараховувалася орендна плата за весь період з дня смерті орендодавця ОСОБА_2 , яка акумулювалась на рахунку товариства.

Після цього він отримав у відповідача в рахунок орендної плати з 2014-2018 роки: 5 тонн зерна кукурудзи, 3 тонни зерна пшениці, 300 кг цукру, однак документально це ніде не зазначалось та крім того, відповідач не передав йому крупу, а цукру видав не в повному обсязі.

Таким чином відповідач сплатив йому орендну плату за період з 2014 по 2018 роки включно у розмірі близько 30 000 грн., а як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за період з 1 кварталу 2018 року по 3 квартал 2019 року, у 4 кварталі 2018 року він (позивач) отримав дохід від здачі майна в оренду (лізинг) 60496 грн. 90 коп.

Посилаючись на положення ст.ст. 22, 24, 32 Закону України «Про оренду землі», п. 35 Договору оренди земельної ділянки від 22.02.2013 позивач просить задовольнити позов.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищевказані факти та докази.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 , з урахуванням відзиву на позовну заяву, позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що СТОВ «Ромашки» умови договору оренди землі не порушувало. Орендодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її спадкоємець ОСОБА_1 оформив свої спадкові права 15 серпня 2018 року, тобто позивач по справі набув право власності на зазначену земельну ділянку шляхом спадкування лише 15 серпня 2018 року.

Натомість, всупереч ст. 1297 ЦК України, у позовній заяві позивач зазначає, що з 03 квітня 2014 року земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0041 належить йому на праві власності, що не відповідає дійсності.

Так, після смерті орендодавця та до визначення спадкоємців після її смерті, орендар не мав права виплачувати особі, яка не оформила своє право на земельну ділянку, відносно якої укладався договір оренди, орендну плату. Тільки після отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом, виникла можливість орендарю виплатити орендну плату згідно умов договору оренди земельної ділянки.

Тому, твердження позивача про невиплату орендної плати, як на підставу для розірвання договору не відповідає дійсності, оскільки позивачу за користування земельною ділянкою у 2018 році було видано за 2015-2018 роки 2 800 кг зерна та пшениці, 5 200 кг зерна та кукурудзи, та 400 кг цукру, що підтверджується письмовими відомостями. 27 грудня 2019 року перераховано позивачу кошти за орендну плату в сумі 14800 грн.

У 2019 році позивачу було видано 1300 кг кукурудзи та 22 січня 2020 року перераховано коштів в сумі 4520 грн., що підтверджується письмовими доказами.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України зазначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Таким чином, зазначена норма закону передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі і несплату орендної плати.

Тому, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено фактів систематичної несплати орендної плати відповідачем, спору щодо отриманих сум грошових коштів згідно відомостей про виплату орендної плати не має, тому наявність несвоєчасності виплати орендної плати не може бути підставою для розірвання договору оренди землі.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов ОСОБА_1 залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 15094438 з датою формування 20.12.2013, являється власником земельної ділянки площею 3,3801 га, кадастровий номер :03:001:0041, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ромашківської сільської ради Рокитнянського району Київської області, дата державної реєстрації земельної ділянки 16.10.2013, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 37. Підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ІІІ-КВ №104121, виданий 17.04.2002 Ромашківською сільською радою.

22 лютого 2013 року між ОСОБА_2 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Росія», найменування якого 14 грудня 2018 року змінено на сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Ромашки», укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір), за умовами якого ОСОБА_2 передала, а СТОВ «Росія» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,3801 гектарів на строк 15 років (а.с. 7,8).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за № 18020815 від 19.02.2014 року (а.с. 11) право оренди земельної ділянки площею 3,3801 га, кадастровий номер :03:001:0041, зареєстроване 13.02.2014, номер запису про інше речове право: 4730725, орендодавець ОСОБА_2 , орендар СТОВ «Росія».

Згідно з п. 3 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 98257,02 грн.

Згідно з п. 8 Договору, орендна плата вноситься орендарем в натуральній формі та становить 3,5 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і сплачується сільськогосподарською продукцією а саме: - зерно: 2000 кг, які видаються після збору урожаю поточного року; - цукор: 117 кг; - крупа: 7 кг; а також надання послуг на пільгових умовах по: обробітку присадибних ділянок, безкоштовних транспортних послуг по доставці в лікарню в разі термінової необхідності та ритуальні послуги.

Згідно з п. 9 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з п. 10 Договору, орендар сплачує орендну плату протягом терміну дії Договору не пізніше 30 грудня кожного року.

Згідно з п. 11 Договору, орендар за погодженням з орендодавцем може перенести термін виплати орендної плати.

Згідно з п. 33 Договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо змін умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Згідно з п. 34 Договору, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 35 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених Законом.

Згідно з п. 38 Договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи (продаж, дарування або спадщина), а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 04 квітня 2014 року Ромашківською сільською радою Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 11.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття, незалежно від часу її прийняття, що в даному випадку є 03 квітня 2014 року.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З договору оренди земельної ділянки від 22.02.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та СТОВ «Росія» вбачається, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку в порядку спадкування не є підставою для зміни умов або розірвання договору (п. 38 Договору).

Відповідно до ч. 8 ст. 93 ЗК України орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. (ст. 125 ЗК України).

Згідно ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.08.2018 року державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б. та зареєстрованого в реєстрі за № 2561, позивач ОСОБА_1 15.08.2018 року прийняв спадщину у вигляді земельної ділянки: кадастровий номер :03:001:0041, площею 3,3801 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ромашківської сільської ради Рокитнянського району Київської області, після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Цього ж дня була проведена державна реєстрація права приватної власності за ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 134448098 від 15.08.2018 року. (а.с. 14).

Тобто, позивач ОСОБА_1 15.08.2018 року набув право власності на земельну ділянку: кадастровий номер :03:001:0041, площею 3,3801 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ромашківської сільської ради Рокитнянського району Київської області, та як наслідок набув права орендодавця цієї земельної ділянки (ч. 8 ст. 93 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Тобто починаючи з набуття права власності, позивач прийняв на себе всі права та обов`язки орендодавця у триваючих правовідносинах оренди разом із належними орендодавцю за Договором правами та обов`язками.

Відповідно до ч. 3 ст. 148-1 ЗК України, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

29.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до відповідача, повідомивши про зміну власника орендованої земельної ділянки та із вимогою виплатити йому, як новому власнику орендної плати за період із 2014 року по 2018 рік у відповідності до договору (а.с. 15).

У відповідь ОСОБА_1 від відповідача отримав листа за № 132 від 14.09.2018 року із якого вбачається, що земельну ділянку розміром 3,3801 га (кадастровий номер :03:001:0041, що розташована на території Ромашківської сільської ради, відповідач дійсно використовує на основі договірних стосунків, що були встановлені між сторонами за договором оренди від 22.03.2013 року, який укладено на 15 (п`ятнадцять років) і зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме про реєстрацію іншого речового права 13.02.2014 року (номер запису про інше речове право 4730725). Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на землю серії Ш-КВ №104121, виданого 17.04.2002 року. Орендодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відповідачу стало відомо із письмового звернення позивача від 29.08.2018 року та доданими до нього документами, тому від цієї дати позивачу ОСОБА_1 отримано право на спадщину на вказану земельну ділянку, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.08.2018 року за індексним номером 134448098.

Також відповідачем зазначено, що за весь період з дня смерті орендодавця, товариством нараховувалася орендна плата за вказаним договором, і кошти акумулювалися на рахунку товариства, але при відсутності звернень та документів від спадкоємців, виплата не проводилася у відповідності до діючого законодавства України та вказано не те, що при наданні позивачем спадкових документів, йому буде виплачена орендна плата за весь період з дня смерті спадкодавця, а також позивача було запрошено прийти на звірку в бухгалтерію товариства щодо форми оплати та загального розміру виплати (а.с. 16).

Відповідно до наданих СТОВ «Ромашки» відомостей вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було видано за оренду землі за 2015, 2016, 2017 роки - 300 кг цукру, за 2018 рік 100 кг цукру; за оренду землі за 2015, 2016, 2017, 2018 роки видано 5200 кг зерна кукурудзи; за оренду землі за 2015, 2016, 2017, 2018 роки видано 2800 кг зерна пшениці; за оренду землі за 2019 рік видано 1300 кг кукурудзи. (а.с.48-52).

Відповідно до реєстру № RGMT 31 від 27.12.2019 року вбачається, що 27.12.2019 року пайовикам, в тому числі і ОСОБА_1 , СТОВ «Ромашки» були перераховані кошти в розмірі 14800,00 грн. (а.с. 53, 54).

Відповідно до реєстру № RGMT 31 від 22.01.2020 року вбачається, що 22.01.2020 року пайовикам, в тому числі і ОСОБА_1 , СТОВ «Ромашки» були перераховані кошти в розмірі 4520,00 грн. Також, згідно платіжного доручення № 171 від 22.01.2020 року, ОСОБА_1 отримав 59557,00 грн. (а.с. 55-57).

За правилами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Із аналізу вказаної норми слідує, що договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Частиною 3 статі 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 32 зазначеного Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже із системного аналізу ст. 141 ЗК України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі та умов, укладеного між сторонами договору, слідує, що тільки систематична несплата орендної плати є підставою для розірвання договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

У правовій позиції, висловленій у справі № 6-1449цс17 від 11 жовтня 2017 року Верховний Суд України зазначив, що системний аналіз зазначених положень законодавства з врахуванням врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом "д" ст.141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення ч.2 ст.651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

У правовому висновку у справі № 6-977цс16 від 28 вересня 2016 року Верховний суд України зазначив, що відповідно до ч.1 ст. 32 зазначеного Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Як вбачається із досліджених судом доказів, позивач ОСОБА_1 з 2014 року по 15.08.2018 року не був стороною вказаного спірного договору оренди землі, тому у нього не виникло права на розірвання договору оренди з підстав систематичної невиплати йому орендної плати, оскільки у відповідача не було обов`язку виплачувати йому орендну плату з 2014 по 2018 рік.

15.08.2018 року позивач в порядку спадкування після ОСОБА_2 набув у власність земельну ділянку площею 3,3801 га, та в нього виникло право на отримання заборгованої орендної плати відповідно до ст.1218 ЦК України, як належні спадкодавцю платежі по орендній платі, та отримав орендну плату, що підтверджується вищевказаними письмовими доказами.

Тому за вказаних обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки укладеного 22 лютого 2013 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Росія».

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ч. 2 ст. 651 ЦК України. ст.ст. 24, 32 Закону України «Про оренду землі», п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ромашки» про розірвання договору оренди земельної ділянки укладеного 22 лютого 2013 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Росія», залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 08 лютого 2021 року.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов