Справа № 462/8473/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/811/2850/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Ванівського О.М., Мельничук О. Я.

при секретарі: Ждан К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 14 вересня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця - начальника Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стасишин Анни Романівни,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця начальника Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стасишин А. Р., у якій просив визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 - начальника ЗВ ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо стягнення з ОСОБА_1 за виконавчим провадженням ВП № 60897131, відкритим головним державним виконавцем Макухіною І. В., боргу у розмірі 204 грн 11 коп. та виконавчого збору у розмірі 30 грн 82 коп., зобов`язати ОСОБА_2 - начальника ЗВ ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням ВС № 60897131 в частині стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 204 грн. 11 коп. та виконавчого збору у розмірі 30 грн. 82 коп.; визнати сплату боргу ОСОБА_1 за виконавчим листом № 462/8473/15, виданим Залізничним районним судом м. Львова 08.10.2019 року, такою, що виконана своєчасно та в повному обсязі.

02.06.2020 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну вимог, у якій просив визнати бездіяльність ОСОБА_2 - начальника ЗВ ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо стягнення з ОСОБА_1 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 60897131 від 17.12.2019 року, відкритого головним державним виконавцем Макухіною І. В., боргу у розмірі 204 грн. 11 коп. та виконавчого збору у розмірі 30 грн. 82 коп. незаконною (протиправною); визнати постанову начальника ЗВ ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стасишин А. Р. про скасування процесуального документу від 10.03.2020 року за виконавчим провадженням ВП № 60897131 та стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 104 грн. 10 коп. незаконною (протиправною); зобов`язати ОСОБА_2 - начальника ЗВ ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) скасувати постанову про скасування процесуального документа від 10.03.2020 року за виконавчим провадженням ВП № 60897131 (відновити становище, яке існувало до порушення); зобов`язати ОСОБА_2 - начальника ЗВ ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відшкодувати ОСОБА_1 . Збитки, понесені внаслідок неправомірної вимоги за виконавчим провадженням ВП № 60897131; зобов`язати ОСОБА_2 - начальника ЗВ ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні скарги ОСОБА_1 (з урахуванням уточнень поданих 02.06.20 року) на бездіяльність державного виконавця - начальника Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стасишин Анни Романівни та його зобов`язання відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні його скарги, суд першої інстанції посилався на лист начальника Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) № 15.2-18/6564/В-2 від 24.01.2020 року, згідно якого сплачені ним кошти в межах ВП № 60897131 на депозитний рахунок відділу не надходили. Однак, суд першої інстанції не врахував, що такі грошові кошти не надійшли на рахунок ДВС не з його вини. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №4053/5 від 17.12.2019 року, що набрав чинності 28.12.2019 року, Залізничний відділ державної виконавчої служби м. Львова було виведено зі складу Головного територіального управління юстиції у Львівській області та введено його до складу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, а також перейменовано згідно з Переліком відділів ДВС міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції на Залізничний відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів). Про зазначений факт під час оплати коштів по квитанції 02 січня 2020 року йому відомо не було. Вважає, що саме на начальник Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) зобов`язаний був повідомити платників (боржників) про зміну рахунку Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м.Львів). В матеріалах справи відсутні поштові реквізити, що вказують на його повідомлення про зміну рахунку Відділу у зв`язку з його перейменуванням на Залізничний ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м.Львів). Таким чином, вина за те, що кошти згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60897131 від 17.12.2019 року не надійшли на новий рахунок Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) лежить на начальнику цього відділу Стасишин А.Р.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

У засіданні колегії суддів представник Залізничного ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - Комлик Н.В. проти скарги заперечила, прослав у задоволенні скарги відмовити, ухвалу суду залишити без змін.

Апелянт в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 по наявних матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно зі ст. 55, ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За правилами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Однією із засад здійснення виконавчого провадження є обов`язковість виконання судових рішень.

Згідно ст. 6 Закону У країни «Про виконавче провадження» державний виконавець, зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ст. 11 Закону У країни «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема роз`яснювати сторонам їх права і обов`язки, право звертатися до суду із заявою про роз`яснення рішення, встановлення способу його виконання, викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Судом встановлено, що 08.10.2019 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 462/8473/15 на виконання постанови Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Львівобленерго» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 204 грн. 11 коп. та стягнення 104,10 грн. судового збору.

Встановлено, що виконавчий лист № 462/8473/15, виданий 08.10.2019 року Залізничним районним судом м. Львова, перебував на примусовому виконанні у Залізничному відділі Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

17.12.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60897131 про стягнення з ОСОБА_1 204,11 грн боргу та 104,10 судового збору,яку 17.12.2019 року скеровано боржнику для відома та виконання.

Також постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 19.12.2019 року відкрито виконавче провадження № 60897342 про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 204,11 та 104,10 грн судового збору.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львові з листом, до якого долучав квитанції № 3882698 від 27.12.2019 року на суму 359,85 грн. та № 3882858 від 02.01.2020 року на суму 134,91 грн на підтвердження виконання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 виконавчого листа № 462/8473/15, виданого 08.10.2019 року Залізничним районним судом м. Львова.

Згідно листа начальника Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) № 15.2-18/6564/В-2 від 24.01.2020 року кошти, сплачені боржниками на депозитний рахунок відділу станом на день складенні відповіді не надходили, у зв`язку з чим у державного виконавця відстуні правові підстави для вчинення дій, передбачених ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

26.02.2020 року головним держаним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Макухіною І. В. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, у якій постановлено стягнути з ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 134 грн 91 коп).

26.02.2020 року головним держаним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Макухіною І. В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 60897131 у зв`язку зі сплатою заборгованості згідно виконавчого листа.

10.03.2020 року начальником відділу Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Стасишин А. Р. винесено постанову про скасування процесуального документу, оскільки перевіркою матеріалів виконавчого провадження встановлено, що судовий збір за подання заяви, апеляційної та касаційної скарг у розмірі 104 грн. 10 коп. не стягнуто.

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників, станом на 27.05.2020 року скаржник ОСОБА_1 є боржником з оплати комунальних послуг.

Матеріалами справи встановлено, що 01.01.2020 року введено в дію нові рахунки для зарахування податків, зборів та інших платежів, відкриті за Планом рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 року № 1203, із змінами та доповненнями, а всі інші рахунки, які були відкриті в органах Державної казначейської служби України та не відповідали вимогам даного нормативного документу - закриті.

Згідно листа Головного управління Державної казначейської служби України у Львівські області від 17.10.2020 року, сплачені ОСОБА_1 кошти в сумі 134,91грн. на закритий рахунок відповідно до вимог п. 2.32 Глави 2 Постанови Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», не пізніше четвертого робочого дня повернуті, як нез`ясовані надходження, банку що обслуговує платника, із зазначенням номера та дати електронного розрахункового документа (меморіальний ордер №1125321 від 10.01.2020 року).

Судом не встановлено, що державним виконавцем у ході виконавчого провадження № ВП № 60897131 здійснено дії або бездіяльність що порушує вимоги закону.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця - начальника Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стасишин А.Р., суд першої інстанції правильно виходив з того, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про скасування процесуального документу від 10.03.2020 року у ВП № 60897131 вчинені в межах повноважень та на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки повідомлення боржників про зміни рахунків органів державної виконавчої служби не покладено на начальників цих відділів.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 14 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2021 року.

Головуючий: Крайник Н.П.

Судді: Ванівський О.М.

Мельничук О.Я.