465/1176/20
2/465/3460/21
У Х В А Л А

Іменем України

02.09.2021 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюра С.М., при секретарі Ільчишин З.Р., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними окремих частин додаткової угоди та додатку до договору -

в с т а н о в и в :

В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними окремих частин додаткової угоди та додатку до договору.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюри С.М. від 18.02.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 скеровано за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова.

Разом з тим, Постановою Львівського апеляційного суду від 29 липня 2021 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18.02.2021 року. Матеріали цивільної справи № 465/1176/20 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.09.2021 р. матеріали справи передані в провадження судді Дзеньдзюрі С.М.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною першою ст. 36 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 36 ЦПК України, суддя підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, а також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Ч. 3 ст. 39 ЦПК Украни передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Аналогічні висновки містяться в рішенні Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, забезпечувати такі умови, за яких були б неможливі сумніви у суддівській безсторонності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи наведене вище, відповідно до положень ст. 39 ЦПК України, з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, заява про самовідвід судді Дзеньдзюри С.М. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Самовідвід судді Дзеньдзюри С.М. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними окремих частин додаткової угоди та додатку до договору - задоволити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними окремих частин додаткової угоди та додатку до договору (справа № 465/1176/20, провадження № 2/465/3460/21) передати до канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення головуючого судді в порядку, передбаченому ст.33, ч.1 ст.41 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дзеньдзюра С.М.