Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/829/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2021 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Басистої Т.В.,

справа № 677/829/20,

учасники справи:

позивач акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

вимоги позову стягнення заборгованості,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу, за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

22.06.2020 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» ( надалі по тексту - ПАТ «ПУМБ») звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути з нього 25 140133 грн. заборгованості та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» ( надалі по тексту - ПАТ «Банк Ренесанс Капітал») та ОСОБА_1 03.02.2014 року укладено кредитний договір №GР -5892663, на підставі якого відповідачу видано кредит у сумі 49999,66 грн.

19.07.2016 ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ». ПАТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал».

На баланс ПАТ «ПУМБ», внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором.

Позивач зазначає про те, що як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) Відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, тому Позивач виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 28.05.2020 складає 140133 грн, з яких: 44906,16 грн - заборгованість за кредитом; 12946,46 грн - заборгованість за процентами; 57280,6 грн - заборгованість за комісією; 24999,82 грн - штрафні санкції.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, та пояснення, в яких позов не визнав. Зазначив, що в дійсності між ним та ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено пропозицію укласти договір оферти кредитного договору №GР 5892663, на суму 49999,65 грн, з яких 43705 грн на споживчі цілі та 6293,68 грн на оплату договору страхування із розміром процентної ставки 12% річних (п.2.5), та розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,40% (п.2.4), який не посвідчений нотаріально. Окрім того, до даного договору платіжний період між сторонами був встановлений згідно графіку погашення з 03.02.2014 по 03.02.2019, тобто сторони обумовили строк кредитування до 03.02.2019. Також у п. 9.1. сторони погодили строк позовної давності у три роки. Остання оплата по кредиту ним проведена 19.12.2014 року в сумі 3000 грн, що підтверджується документами, наданими позивачем. В подальшому оплату по кредиту він не здійснював, оскільки по телефону йому повідомили, що банк ліквідовується, а тому, в подальшому йому повідомлять нові рахунки, на які необхідно сплачувати кредитні кошти. Однак, будь - яких повідомлень йому не надходило. В вересні 2019 року йому стало відомо, що з його пенсії проводиться утримання відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню ВП № 55375237 від 24.01.2018 року приватного виконавця Терлеєва І.М., відповідно до виконавчого напису № 4561, виданого 08.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., про стягнення з нього на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 100724,46 грн по кредитному договору №GР 5892663 від 03.02.2014 року, а тому ним подано до суду позову заяву про визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідач вказав, що позивач, подаючи до суду позов у даній справі, приховав обставини щодо позасудового стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №GР 5892663 від 03.02.2014, що є предметом договору у даній справі, тим самим намагається, зловживаючи своїм правом, стягнути неконтрольовані прибутки.

Зважаючи на те, що останній платіж ним здійснено 19.12.2014 року, і з цього часу слід ввідраховувати обумовлений сторонами трирічний строк позовної давності, позивач просив застосувати до даних правовідносин позовну давність та в позові відмовити.

Окрім того зазначив, що позивач нарахував відсотки та неустойку після спливу терміну кредитування 03.02.2019 року, та намагається стягнути комісію за обслугування кредиту в розмірі 57280,6 грн за весь період, що є незаконним та суперечить ст. 11, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 3.6. Правил надання банками України інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ №168 від 10.05.2007 року, оскільки умови договору про сплату комісії є нікчемними.

Позивач відповідь на відзив не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Представник позивача, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути за відсутності представника позивача.

Відповідач 06.12.2021 надіслав до суду заяву, у якій просив розгляд справи відкласти, у зв`язку з неможливістю прибуття його представника Тимофіїва А.П. в судове засідання, оскільки представник перебуває на лікарняному, що унеможливлює представлення його прав та інтересів у даній справі, а він бажає, щоб його представник приймав у часть у судовому засіданні з метою надання йому належної правової допомоги. Разом з тим, документів, які підтверджують представництво його інтересів у даній справі адвокатом Тимофіївом А. П., відповідач до заяви не додав, та такі відсутні у матеріалах справи.

07.12.2021 відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, у судове засідання не з`явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

09.07.2020 року ухвалою судді Красилівського районного суду Хмельницької області Вознюка Р.В. відкрито провадження у справі і постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

24.12.2020 року ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької зупинено провадження у справі № 677/829/20 до вирішення справи № 677/2065/19 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи: приватний виконавець Терлеєв І.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, і до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 677/2065/19.

14.09.2021 року ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької поновлено провадження у справі.

07.12.2021 ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької відповідачу ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про відкладення судового засідання відмовлено.

Розгляд заяв здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 03.02.2014 укладено кредитний договір №GР -5892663, на підставі якого останньому видано кредит у сумі 49999,66 грн на строк 60 місяців.

19.07.2016 ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ», яке є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал».

Відповідач свої кредитні зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 44906, 16 грн, 9 174,48 грн - заборгованість за процентами.

Остання проплата за кредитним договором №GР -5892663 здійснена ОСОБА_1 19.12.2014 (а.с. 22).

14.06.2017 ПАТ «ПУМБ» направив боржнику ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) вих. №995 з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №GР -5892663 в розмірі 99 345,85 грн в строк до 21.06.2017.

У пункті 9.1. договору №GР -5892663 сторони домовились, що позовна давність за спорами, що виникають за вказаним кредитним договором становить три роки.

Дані обставини підтверджуються: кредитним договором № GР -5892663 від 03.02.2014; письмовою вимогою (повідомленням) вих. № 995 від 14.06.2017; виписками по особовому рахунку ОСОБА_1 (а.с.20-68).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 цього Кодексу, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §1,2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про захист прав споживачів» (які діяли на момент підписання анкети-заяви ОСОБА_2 ).

V. Оцінка суду

Стосовно позовної вимоги щодо стягнення з відповідача 12946,46 грн заборгованості за процентами, нарахованими за період з 03.11.2014 по 16.12.2019, а також щодо стягнення з відповідача 24999,82 грн штрафних санкцій, які відповідно до наданої позивачем довідки про стан та історію заборгованості (а.с.18-19) складаються з неустойки за прострочення основної заборгованості, неустойки за прострочення процентів та неустойки за прострочення комісії, нарахованих за період з 03.01.2019 по 03.02.2019 та з 04.02.2019 по 21.05.2020, суд зазначає наступне.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 14.02.2018 у справі № 564/2199/15-ц, та від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, після направлення боржнику (відповідачу) письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, кредитний договір №GР -5892663 від 03.02.2014 припинив свою дію 14.06.2017 з дати направлення вимоги боржнику про дострокове погашення всієї кредитної заборгованості. Тому у позивача відсутні підстави для стягнення процентів та штрафних санкцій нарахованих після 14.06.2017, і заборгованість по процентах, нарахованих до 14.06.2017, яка і підлягає до стягнення з відповідача, становить 9174, 48 грн.

Стосовно позовної вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 57280,6 грн заборгованості за комісією суд зазначає про таке.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 55 ЗаконуУкраїни «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16.10.2011, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів»(будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі ч. 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16.10.2011 до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.12.2019 по справі № 524/5152/15-ц.

Зважаючи на зазначене, та те, що кредитний договір GP 5892663 укладений 03.02.2014, суд доходить висновку, що умови спірного кредитного договору, за якими відповідач має сплатити позивачеві, крім відсотків за користування кредитом, ще й додаткову щомісячну комісію, є несправедливими та на момент укладення цього договору суперечили принципу добросовісності. Такі умови кредитного договору не відповідають ч. 2 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а тому їх треба визнати недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, а тому позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 57280,6 грн заборгованості за комісією є нікчемними, а заборгованість спірною, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовна вимога про стягнення комісії задоволенню не підлягає.

Щодо заяви відповідача ОСОБА_1 про застосування позовної давності у спірних правовідносинах суд зазначає наступне.

Відповідно до виписки по особовим рахункам ОСОБА_1 (а.с. 22) останній платіж на погашення заборгованості по кредитному договору №GР -5892663 відповідачем здійснено 19.12.2014 в розмірі 3000 грн.

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного суду від 07 листопада 2018 року (справа № 372/1036/15-ц), виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, №22083/93, №22095/93, §51, ЄСПЛ, від 22.10.1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No.2), №66610/09, §43, ЄСПЛ, від 29.01.2013 року.

За змістом ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У своєму відзиві на позов відповідач ОСОБА_1 просив застосувати до спірних правовідносин позовну давність та в позові відмовити, оскільки останній платіж по кредиту ним здійснено 19.12.2014 року, і з цього часу слід відраховувати обумовлений сторонами трирічний строк позовної давності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням того, що позивач, як правонаступник ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», про порушення свого права та невиконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору дізнався 19.12.2014, однак, з позовом до суду звернувся 22.06.2020, тобто з пропущенням трирічного строку позовної давності, та не навів поважності причин пропуску позовної давності, суд доходить висновку, що в задоволенні позову АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності.

VI. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 267, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосереньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», місцезнаходження: вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складений 09.12. 2021

Суддя Р. В. Вознюк