Провадження № 2/752/9688/21
У Х В А Л А

Іменем України

26.11.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.

з участю секретаря Потапенко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг», в особі директора Калашнікова Сергія Володимировича, про розірвання договору та повернення коштів,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг», в особі директора Калашнікова Сергія Володимировича, у якому просив розірвати договір про надання послуг №159617 від 17.08.2021 року та стягнути з відповідача на його користь грошові кошти, сплачені згідно рахунку № НОМЕР_1 від 17.08.2021 року та понесені судові витрати у справі в сумі 2 270,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17.08.2021 року між сторонами було укладено договір про надання послуг №159617, предметом якого є зобов`язання відповідача з надання послуг з підбору, огляду, бронювання та послуг із забезпечення придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення автотранспортного засобу.

Зазначав, що 17.08.2021 року відповідач надіслав позивачу рахунок на оплату послуг №159617 від 17.08.2021 року згідно вищевказаного договору на суму 15 990,00 грн, які позивач в той же день оплатив.

Вказував, що починаючи з 17.08.2021 року і до 27.08.2021 року відповідач не виконував свої обов`язки, передбачені п. 3.1 розділу 3 договору, де вказано, що відповідач зобов`язаний попередньо погодити з позивачем товар, по якому буде виставлена ставка на онлайн-аукціоні. Таким чином Відповідач не виконав своїх зобов`язань за даним Договором.

Позивач посилається на те, 27.08.2021 року написав заяву на ім`я ОСОБА_2 про припинення виконання зобов`язань та дії договору №159617 та повернення йому сплачених коштів у сумі 15 990,00 грн. Однак, до теперішнього часу відповіді на свою заяву не отримав, кошти, сплачені відповідно до рахунку на оплату послуг відповідач також не повернув.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.10.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

10.11.2021 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява позивача, відповідно до якої останній просив суд позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на його користь сплачені грошові кошти в розмірі 15 990,00 грн визнати такими, що виконані добровільно відповідачем та стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн та витрати по сплаті судового збору.

23.11.2021 року на адресу суду надійшов відзив ТОВ «Везем Шипінг» відповідно до якого останнє зазначає, що отримало претензію від позивача 29.09.2021 року, а оскільки відповідно до п.6.5. Договору, останній день 30-денного строку для припинення (розірвання) договору та повернення коштів припав на 29.10.2021 року. Вказує, що 28.10.2021 року Товариство повернуло сплачені замовником грошові кошти, що підтверджується платіжним дорученням №2211 від 28.10.2021 року, та зазначає, що з огляду на це відсутній предмет спору.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягають закриттю з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

У постанові від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступив від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

З поданої уточненої позовної заяви позивача та відзиву відповідача вбачається, що спір між сторонами на момент розгляду справи відсутній в зв`язку з поверненням 28.10.2021 року відповідачем сплачених позивачем грошових коштів у розмірі 15 990,00 грн після відкриття провадження у справі.

Крім того, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до закінчення строку, встановленого договором для повернення грошових коштів у разі розірвання договору. Тобто, на момент пред`явлення позову строк для виконання зобов`язань у відповідача не закінчився.

Враховуючи викладене, зважаючи на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі в зв`язку з відсутністю предмета спору.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене, позивачу підлягає поверненню 908,00 грн. сплаченого судового збору.

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про відшкодування витрат позивача на професійну правничу (правову) допомогу з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 3 ст. 137 цього ж Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В матеріалах справи міститься квитанція №3519 від 03.11.2021 року відповідно до якої Одеська обласна колегія адвокатів прийняла віл ОСОБА_1 по справі про стягнення грошових коштів 10 000,00 грн.

Однак, судом встановлено, що позивач звернувся до суду до закінчення строку виконання зобов`язань, тобто на момент розгляду справи був відсутній предмет спору, з огляду на що витрати, понесені на правничу допомогу не можуть бути покладені на відповідача.

Крім того, позивачем не виконано вимоги ч.3 ст.137 ЦПК України та не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, з огляду на це суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, підставі для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд не вбачає.

Керуючись ст. 133, 137, 255, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

провадження у справі за ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг», в особі директора Калашнікова Сергія Володимировича, про розірвання договору та повернення коштів, закрити в зв`язку відсутністю предмета спору.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 908,00 грн, сплачений 09.10.2021 року на р/р UA0026002, МФО 899998, отримувач - ГУК у м.Києві/Голосіїв.р-н/22030101 , банк - АТ «Ощадбанк», МФО 300465; квитанція №17310.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя