Справа № 346/5854/19
Провадження № 22-ц/4808/87/21
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

за участю секретаря Пацаган В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бобик Юрій Ігорович, на рішення Коломийського міськрайонного суду в складі судді Калинюка О.П., ухвалене 12 жовтня 2020 року в м. Коломиї Івано-Франківської області, повний текст якого виготовлено 22 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Коломийської міської ради, Управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради про визнання незаконними рішень,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Коломийської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , про визнання незаконними рішень.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що йому та дочці ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 червня 1995 року належить квартира АДРЕСА_1 . Власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 , а квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_1 . За житловим будинком закріплено земельну ділянку площею 2683 кв.м. Рішенням Коломийської міської ради від 12 жовтня 2017 року № 2013-25/2017 останній надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення частини цієї земельної ділянки - загальною площею 0,0429 га. 24 листопада 2017 року відповідачка звернулась із заявою до директора ІКЦ ОСОБА_5 про виконання робіт по розробленню технічної документації для видачі документів, що посвідчують право володіння земельною ділянкою, та документів для видачі Державних актів, що посвідчують право власності та право користування земельними ділянками. Рішенням Коломийської міської ради № 2141-27/2017 від 07 грудня 2017 року затверджено протокол засідання комісії по розгляду земельних спорів суміжного землекористування від 21 листопада 2017 року та погоджено загальну межу земельної ділянки площею 0,0429 га від Е до А із суміжним землекористувачем ОСОБА_3 . На підставі технічної документації із землеустрою цю ділянку 08 грудня 2017 року незаконно було зареєстровано в Державному земельному кадастрі, відповідно присвоєно їй кадастровий номер :22:002:0187. Надалі рішенням міської ради від 29 березня 2018 року №2546-31/2018 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано їй у власність земельну ділянку площею 0,0429 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :22:002:0187.

Окрім того, рішенням Коломийської міської ради № 3266-39/2018 від 13 грудня 2018 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0155 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :22:002:0196.

Вважає, що передача відповідачам у власність земельних ділянок суперечить вимогам закону та порушує його права. Так, нормами цивільного та земельного законодавства забороняється передача частини земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, у власність чи користування окремим співвласникам. Також зазначає, що його не було поінформовано про дату та час розгляду спірного питання комісією по розгляду земельних спорів з приводу суміжного землекористування. При цьому Положенням про комісію по розгляду земельних спорів не передбачено розгляд земельних спорів між співвласниками будинку. Крім того, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовлена з порушенням положень статей 25, 55, 56 Закону України «Про землеустрій». Враховуючи невідповідність поданих документів вимогам закону безпідставно, на думку позивача, здійснено і реєстрацію вказаних земельних ділянок в Державному земельному кадастрі.

Посилаючись на викладене позивач просив: визнати незаконними та скасувати: п.1, 2 рішення Коломийської міської ради від 12 жовтня 2017 року № 2013-25/2017 про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0429 га по АДРЕСА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель міської ради; пп. 1.2 п.1 рішення Коломийської міської ради від 07 грудня 2017 року № 2141-27/2017, яким затверджено протокол засідання комісії по розгляду земельних спорів суміжного землекористування від 21 листопада 2017 року та погоджено ОСОБА_1 межу земельної ділянки площею 0,0429 га по АДРЕСА_4 від Е до А із суміжним землекористувачем ОСОБА_3 відповідно до представленого кадастрового плану земельної ділянки; п.1,2,3 рішення Коломийської міської ради від 29 березня 2018 року № 2546-31/2018 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки (кадастровий номер :22:002:0187) площею 0,0429 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель міської ради; п. 3 рішення Коломийської міської ради від 13 грудня 2018 року № 3266-39/2018 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки (кадастровий номер :22:002:0196) площею 0,0155 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель міської ради. Скасувати рішення міськрайонного управління у Коломийському районі та м. Коломиї Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області: від 15 грудня 2017 року про присвоєння земельній ділянці за адресою АДРЕСА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) - кадастрового номеру :22:002:0187 та виключити відомості з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером :22:002:0187; від 27 серпня 2018 року про присвоєння земельній ділянці за адресою АДРЕСА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) - кадастрового номеру :22:002:0196 та виключити відомості з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером :22:002:0196. Також скасувати рішення Управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради: від 10 квітня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:40549646 за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_4 із кадастровим номером :22:002:0187 та виключити відповідний запис із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; від 15 січня 2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:45043623 за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_5 із кадастровим номером :22:002:0196 та виключити відповідний запис із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 04 лютого 2020 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12 жовтня 2020 року позов задоволено. Визнано незаконними та скасовано: п.1, 2 рішення Коломийської міської ради від 12 жовтня 2017 року № 2013-25/2017, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0429 га по АДРЕСА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель міської ради; пп. 1.2 п.1 рішення Коломийської міської ради від 07 грудня 2017 року № 2141-27/2017, яким затверджено протокол засідання комісії по розгляду земельних спорів суміжного землекористування від 21 листопада 2017 року та погоджено ОСОБА_1 межу земельної ділянки площею 0,0429 га по АДРЕСА_4 від Е до А із суміжним землекористувачем ОСОБА_3 відповідно до представленого кадастрового плану земельної ділянки; п.1,2,3 рішення Коломийської міської ради від 29 березня 2018 року № 2546-31/2018 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки (кадастровий номер :22:002:0187) площею 0,0429 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель міської ради; п. 3 рішення Коломийської міської ради від 13 грудня 2018 року № 3266-39/2018 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки (кадастровий номер :22:002:0196) площею 0,0155 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель міської ради.

Скасовано рішення міськрайонного управління у Коломийському районі та м. Коломиї Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області: від 15 грудня 2017 року про присвоєння земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) - кадастрового номеру :22:002:0187 та вирішено виключити відомості з державного земельного кадастру про земельну ділянку за цим кадастровим номером; від 27 серпня 2018 року про присвоєння земельній ділянці за адресою: по АДРЕСА_5 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) - кадастрового номеру :22:002:0196 та вирішено виключити відомості з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за цим кадастровим номером.

Скасовано рішення Управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради: від 10 квітня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:40549646 за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :22:002:0187; від 15 січня 2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:45043623 за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :22:002:0196 та вирішено виключити відповідні записи із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Коломийської міської ради, Управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради на користь ОСОБА_3 по 537,88 грн понесених судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що земельна ділянка, яка відведена для обслуговування багатоквартирного житлового будинку не може передаватись у власність окремим власникам цього будинку. Відтак оскаржувані рішення прийняті всупереч вимог чинного законодавства, порушують права та інтереси позивача, а також третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на його стороні, як співвласників спірної земельної ділянки.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Бобик Ю.І. посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог щодо ОСОБА_1 скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що земельна ділянка площею 2683 кв.м, на якій розташований будинок по АДРЕСА_4 , належить до земель комунальної власності. Рішення органу місцевого самоврядування про передачу цієї ділянки у користування чи у власність співвласників будинку не приймалось, відповідна землевпорядна документація щодо визначення її розмірів і конфігурації не розроблялась, державна реєстрація прав на неї не здійснювалась. Крім того, передана у власність ОСОБА_1 земельна ділянка площею 0,0429 га сформована таким чином, щоб не перешкоджати ОСОБА_3 користуватись своїм майном та земельною ділянкою, якою він користується відмежувавши огорожею. А отже будь-яких прав позивача при цьому не порушено.

Також вказує, що діючим законодавством України не передбачено прямої заборони власнику квартири здійснити приватизацію земельної ділянки. Станом на час розгляду справи порядок передачі безоплатно у власність земельних ділянок співвласникам будинку Кабінетом Міністрів України не прийнято.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказує, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, з повним та об`єктивним дослідженням усіх доводів сторін, поданих доказів, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - адвокат Бобик Ю.І. доводи скарги підтримав, а ОСОБА_4 , представник Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Запухлий Р.В., представник Коломийської міської ради Максим`юк В.Я. - визнали, з наведених у ній мотивів .

Представник ОСОБА_3 - адвокат Сліпко В.М. доводів апеляційної скарги не визнала покликаючись на обґрунтованість висновків суду.

ОСОБА_6 , представник Управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради в судове засідання не з`явились повторно. Апеляційний суд вважав за можливе розглядати справу у відсутності цих осіб, оскільки відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом апеляційної скарги рішення оскаржується в частині позовних вимог щодо ОСОБА_1 , а тому апеляційним судом переглядається лише в цій частині.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

За положеннями статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що позивачу та його дочці ОСОБА_3 (змінено прізвище на ОСОБА_7 ) на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 113-115 т.1). Згідно з договором купівлі-продажу від 01 червня 2017 року квартира АДРЕСА_2 у цьому будинку належить ОСОБА_4 (а.с. 93-95 т.1). ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13 жовтня 2003 року є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с.55, 56 т.1).

За вказаним будинком закріплена земельна ділянка площею 2683 кв.м, що не заперечується учасниками справи (а.с.106 т.1).

Зі змісту листа Коломийської міської ради від 22 жовтня 2003 року № Т-1116 на звернення ОСОБА_3 , вбачається, що житловий будинок не знятий з балансу КПЕЖ, закріплена за ним земельна ділянка не може виділятися для частини будинку (квартир) до виготовлення проекту її відведення, встановлення та закріплення меж в натурі, одержання державного акту на право спільної сумісної власності чи укладення договору оренди землі, власники квартир не вправі самовільно встановлювати межі, проводити добудови до квартир (а.с. 111 т.1).

Рішенням виконкому міської ради від 18 травня 2004 року № 170 зобов`язано комунальне підприємство по експлуатації житла зняти з балансу, в тому числі квартиру АДРЕСА_6 та зобов`язано власників квартир виготовити документ, що посвідчує право користування і утримання прибудинкової території (а.с. 57 т.1).

Розглянувши звернення ОСОБА_1 та графічні матеріали місця розташування земельної ділянки, пропозиції постійної комісії з питань екології, використання земель, природних ресурсів та регулювання земельних відносин Коломийська міська рада 12 жовтня 2017 року прийняла рішення № 2013-25/2017, яким заявниці надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0429 га по АДРЕСА_4 для будівництва та обслуговування будинку. Також зобов`язано її забезпечити розроблення сертифікованим інженером-землевпорядником чи юридичною особою, в структурі якої є сертифікований інженер-землевпорядник, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 22 т.1).

Надалі 27 жовтня 2017 року відповідачка звернулась із заявою до міської ради про погодження межі цієї земельної ділянки від Е до А із сусідом ОСОБА_3 (а.с. 18 т.1).

24 листопада 2017 року нею подано заяву директору ІКЦ Кондрату В.В. про виконання робіт по розробленню технічної документації для видачі документів, що посвідчують право володіння земельною ділянкою, та документів для видачі Державних актів, що посвідчують право власності та право користування земельними ділянками, в АДРЕСА_4 (а.с. 34 т.1).

Розглянувши пропозиції комісії по розгляду земельних спорів з приводу суміжного землекористування рішенням Коломийської міської ради від 07 грудня 2017 року № 2141-27/2017 затверджено протокол засідання комісії по розгляду земельних спорів суміжного землекористування від 21 листопада 2017 року та погоджено ОСОБА_1 межу земельної ділянки площею 0,0429 га по АДРЕСА_4 від Е до А із суміжним землекористувачем позивачем у справі відповідно до кадастрового плану земельної ділянки (а.с.50 т.1).

На підставі її заяви 15 грудня 2017 року міськрайонним управлінням у Коломийському районі та м. Коломиї Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області здійснено реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки, площею 0,0429 га, яка розташована по АДРЕСА_4 , за кадастровим номером :22:002:0187. При цьому в інформації про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки зазначено: технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 24 листопада 2017 року, ТзОВ «Інформаційно-Кадастровий центр», ОСОБА_8 (а.с.63 т.1).

29 березня 2018 року міською радою прийнято рішення № 2546-31/2018 «Про землекористування по АДРЕСА_4 », яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновленя) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку (кадастровий номер :22:002:0187, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель міської ради. Також зобов`язано міськрайонне управління у Коломийському районі та м. Коломиї Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області внести відомості до Державного земельного кадастру згідно прийнятого рішення. ОСОБА_1 забезпечити здійснення державної реєстрації речового права у порядку, визначеному законом (а.с. 103 т.1).

Рішенням управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради від 10 квітня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:40549646, зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку (а.с. 104 т.1).

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування.

Згідно із частиною першою статті 21 вказаного Кодексу суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною другою статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» у редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом, багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» у вказаній редакції).

За змістом пункту 1 частини першої та частини другої статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

Аналогічні норми містять і статті 369, 385 ЦК України.

Правовий режим спірної земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, та прибудинкової території визначається земельним законодавством, зокрема Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Приписами статті 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Із аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм статті 42 ЗК України випливає, що в разі приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка як така, що входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об`єднанню співвласників будинку.

У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Як роз`яснено у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при приватизації громадянами одно- або багатоквартирного будинку державного житлового фонду порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією згідно з пунктом 5 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» здійснюється в порядку та на умовах, передбачених частиною третьою статті 42 ЗК України, якою встановлено, що порядок використання земельних ділянок, де розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Тобто у разі приватизації громадянами квартир, земельна ділянка як така, що входить у житловий комплекс, може передаватися безоплатно у власність або надаватися у користування лише об`єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521 «Про реалізацію Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». В такому разі земельна ділянка належить співвласникам житлового будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Як встановлено в засіданні апеляційного суду об`єднання співвласників жильцями будинку АДРЕСА_4 не створювалося.

Разом з тим, нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, або її частини.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 08 квітня 2019 року у справі № 368/513/16-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 461/3647/16-ц, від 28 серпня 2019 року у справі № 295/7193/15-ц, від 03 листопада 2020 року у справі № 526/86/19.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Враховуючи те, що нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, або її частини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що передача у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0429 га відбулася всупереч вимог закону та порушує права ОСОБА_3 , як співвласника багатоквартирного будинку.

Посилання апелянта на те, що земельна ділянка не перебувала у власності чи користуванні мешканців будинку по АДРЕСА_4 не заслуговує на увагу, оскільки таке не змінює правовий статус цієї ділянки як прибудинкової території та не дає права використовувати її без згоди співвласників будинку.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків місцевого суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже, у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зважаючи на результати перегляду справи судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала скаргу.

Керуючись статтями 374, 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,в інтересах якої діє адвокат Бобик Юрій Ігорович, залишити без задоволення, а рішенняКоломийського міськрайонного суду від 12 жовтня 2020 року в частині позовних вимог щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови виготовлено 12 лютого 2021 року