2/465/1307/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11.02.2021 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Марків Ю.С.,

при секретарі Галімурка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд,-

ВСТАНОВИВ:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися із позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивують тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі з 08.11.2013 року зареєстровано також відповідача у справі - ОСОБА_4 . Відповідач зареєстрований в належній позивачам квартирі, але фактично не проживає за місцем реєстрації протягом тривалого часу, більше шести років і по теперішній час. З моменту проведення реєстрації місця проживання відповідача 08.11.2013 року він перебував у квартирі епізодично декілька разів - не більше двох разів на рік, проїздом до своїх батьків у Дрогобицький район. У вищевказаній квартирі відсутні речі відповідача, участь в утриманні житла він не бере, витрати на комунальні послуги та експлуатаційних витрат на утримання будинку він не оплачує. На підставі вищевикладеного, просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та визнати ОСОБА_4 , таким, що втратив право на користуванняжитловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Сторони в судове засідання не з`явились, належно повідомлялись про дату, час та місце проведення судового засідання.

Разом з тим, від позивачів надійшла заява до суду про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників судового процесу, постановивши по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №107530167 від 14.12.2017 року, власниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописки №215 від 28.01.2021, виданої ЛКП "Львівський ліхтар", в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Як вбачається з актів, виданих ЛКП "Львівський ліхтар" від 31.10.2018, 09.12.2019, 10.06.2020 року, ОСОБА_4 тривалий час не проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 02.06.2020 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Як вбачається з інформаційної довідки (інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна) №242370266 від 29.01.2021 року співвласниками будинку АДРЕСА_2 , згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38589927 від 07.12.2017 року, є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 впродовж тривалого часу.

Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб`єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно з п.3 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Згідно п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 відсутній за місцем своєї реєстрації, не проживає понад встановлені строки в житловому приміщенні, яке належить позивачам, судом не встановлено домовленості між ним і власниками житла щодо порядку користування квартирою і залишаючись зареєстрованому у спірному домоволодінні, перешкоджає позивачам у здійсненні їх законних прав, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст.15, 16, 29, 405 Цивільного кодексу України ст.ст.10, 11, 141, 209, 214, 217, 218, 223, 280 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Марків Ю.С.