Справа № 364/736/20
Провадження № 2/364/14/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2021 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л. А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г. І.

за участю:

учасники справи - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору:

ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

ОСОБА_4 ,

про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 06.08.2020р. надійшов зазначений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, в якій Позивач просить суд: встановити факт, що Позивач є дочкою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка проживала у с. Лобачів Володарського району Київської області, а також визнати за Позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті згаданої ОСОБА_5 , а саме: на 5/6 частки земельної ділянки загальною площею 3,410 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області.

На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 , яка проживала на день смерті у с. Лобачів Володарського району Київської області; після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить: 1) земельна ділянка площею 3,410 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 2) земельна ділянка площею 2,560 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 3) житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; 4) земельна ділянка за названою адресою для будівництва та обслуговування жилого будинку і ведення селянського господарства. Спадкоємцями цього майна за заповітом є діти ОСОБА_5 - ОСОБА_1 (Позивач) та ОСОБА_2 (Відповідач), а також онук ОСОБА_4 (третя особа). Проте оформити свідоцтво про спадщину у нотаріуса Позивач не змогла через неможливість підтвердити родинний зв`язок із спадкодавцем, а також через спір між спадкоємцями щодо розміру (частки) належної Позивачеві спадщини. При цьому Позивач у позовній заяві стверджує, що обидва її брати ОСОБА_2 (Відповідач) та ОСОБА_3 (третя особа) є непрацездатними, тому у позові просить визнати за нею право власності не на всю земельну ділянку згідно із заповітом їх матері, а лише на 5/6 частки з огляду на відсутність заперечень з її боку щодо оформлення іншої 1/6 частки спірної земельної ділянки на її брата ОСОБА_3 (а.с. 2-5).

Після виконання вимог частин шостої, сьомої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та усунення недоліків на виконання ухвали суду від 03.09.2020 р. (а.с. 33-34) ухвалою суду від 25.09.2020 р. відкрито провадження в справі, визначено здійснення розгляду справи у загальному позовному провадженні, встановлено строк Відповідачеві та Третім особам для подання відзиву і пояснень відповідно, за клопотанням Позивача витребувано спадкову справу померлої спадкодавця ОСОБА_5 , призначено підготовче судове засідання на 02.11.2020 р. (а.с. 53-54), відкладене на 07.12.2020 р. через ненадходження до суду відповіді на запит (витребуваної у нотаріуса спадкової справи спадкодавця ОСОБА_5 ).

Надалі до суду 07.12.2020 р. надійшла заява Третьої особи ОСОБА_3 про залучення його до справи в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до якої додано відповідну позовну заяву про визнання права власності на обов`язкову частку у спадщини, в якій викладено прохання до суду: визнати за ним ( ОСОБА_3 ) право власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , а саме: на 1/6 частку спірної земельної ділянки. Така вимога обґрунтована непрацездатністю ОСОБА_3 та відповідно, як зазначено в його позовній заяві, наявністю у нього права на обов`язкову частку спадкового майна (а.с. 85-90).

Ухвалою суду від 07.12.2020 р. залучено до справи ОСОБА_3 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у зв`язку з поданням ним зазначеного позову про визнання права власності на обов`язкову частку у спадщини, відповідно підготовче судове засідання відкладено на 18.01.2021 р. із встановленням іншим учасникам справи строку для подання відзиву із запереченнями проти заявленого позову Третьої особи (а.с. 85-90, 87-98).

Ухвалою суду від 18.01.2021 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні 05.02.2021 р. (а.с. 104-105).

У судове засідання 05.02.2021 р. учасники справи не звилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено поштовими повідомленнями про вручення Позивачеві і Відповідачеві судових повісток (а.с. 110, 111) та особистими розписками Третіх осіб (а.с. 100).

Позивач ОСОБА_1 надіслала до суду заяву від 27.01.2021 р. (одержано 02.02.2021 р.) з проханням проводити розгляд справи без її участі у зв`язку з неможливістю прибути до суду через догляд за її чоловіком, який потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, також зазначає про визнання нею позову ОСОБА_3 щодо визнання за останнім права власності на обов`язкову частку у спадковому майні, проти задоволення його позову не заперечує (а.с. 112-113).

Відповідач ОСОБА_2 29.10.2020 р. подав до суду заяву про розгляду справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю, по суті позовних вимог зазначивши, що Позивач, дійсно, є його рідною сестрою, їх спільними батьками є мати - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батько - ОСОБА_6 , від своєї обов`язкової частки у спірній земельній ділянці він відмовляється (а.с. 60). Надалі до суду 04.02.2021 р. засобами електронної пошти надійшла заява Відповідача ОСОБА_2 щодо відсутності з його боку заперечень проти задоволення позову ОСОБА_3 (а.с. 115).

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 05.02.2021 р. подав заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує, долучив докази на підтвердження його непрацездатності (а.с. 116-119).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 також 05.02.2021 р. подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не заперечує (а.с. 120).

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті 211 ЦПК України).

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 49, частини першої статті 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (провадження у справі), зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову (як первісного, так і позову Третьої особи) та задоволення позовних вимог Позивача і Третьої особи, суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), виходить з такого.

Вирішуючи вимогу Позивача щодо встановлення факту родинних відносин між нею та спадкодавцем ОСОБА_5 , суд встановлено такі обставини.

Так, Позивач - ОСОБА_1 є громадянкою України, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Лобачів Володарського району Київської області, що підтверджено копією її паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 01.02.2000 р. Новозаводським ВМ УМВС України у Чернігівській області (а.с. 13-15).

Дошлюбне прізвище Позивача « ОСОБА_1 » змінене нею на прізвище « ОСОБА_1 » після реєстрації шлюбу, що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , виданого 02.03.1975 р. сільською радою с. Лобачів Володарського району Київської області, актовий запис № 5 (а.с. 18, 48).

Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , виданого 21.11.1953 р. у с. Лобачів Володарського району Київської області, актовий запис № 24, її батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 17, 47).

Як вбачається з довідки Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області від 12.03.2018 р. № 67/02-15, наявної у витребуваній судом копії спадкової справи ОСОБА_5 , остання була зареєстрована та проживала в по АДРЕСА_1 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 73).

За визначенням частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина шоста статті 294 ЦПК України). Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення; згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За роз`ясненням пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, зокрема, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження, зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо. Разом із тим справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Зважаючи на усе наведене та встановлені судом обставини, суд дійшов до висновку, що Позивач ОСОБА_1 надала суду достатньо доказів на підтвердження того факту, що вона є дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і до дня смерті проживала у с. Лобачів Володарського району Київської області, не зважаючи на різницю лише між літерами «о», «і» у її матері ОСОБА_5 , беручи до уваги місце проживання останньої та дату і місце народження Позивача, а тому вимоги позовної заяви про встановлення факту їх родинних відносин, на переконання суду, підлягають задоволенню.

Встановлення наведеного факту має для Позивача юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини, інша можливість встановити цей факт відсутня.

Вирішуючи вимогу Позивача ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності на 5/6 частки спірної земельної ділянки та вимогу позовної заяви Третьої особи ОСОБА_3 щодо визнання за ним права власності на обов`язкову 1/6 частку цієї земельної ділянки, суд виходить з такого.

З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що спірна земельна ділянка загальною площею 3,410 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лобачівської сільської ради, належала ОСОБА_6 , який проживав по АДРЕСА_1 , що підтверджено копією державного акта на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 069638, виданого 10.12.2001 р. Лобачівською сільською радою на підставі рішення цієї сільської ради від 27.06.2001 р. № 109, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 112 (а.с. 8, 40).

Після смерті ОСОБА_6 27.12.2008 р. власником зазначеної земельної ділянки стала його дружина ОСОБА_5 , що підтверджено копією свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкова справа № 322/2009, зареєстрованого державним нотаріусом в реєстрі за № 2318 (а.с. 9, 46).

Названий власник спірної земельної ділянки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 20.11.2017 р. Виконавчим комітетом Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 9 (а.с. 6, 39).

За життя спадкодавець ОСОБА_5 22.04.2010 р. склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Лобачівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 290. З наданої суду копії цього заповіту (а.с. 7, 45) вбачається, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном таким чином:

- земельну ділянку площею 3,410 га, що посвідчена згаданим вище державним актом серії IV-КВ № 069638 (спірна земельна ділянка), заповіла ОСОБА_1 (Позивачеві);

- іншу земельну ділянку площею 2,560 га (державний акт серії IV-КВ № 069525) - ОСОБА_2 (Відповідач);

- все інше майно - ОСОБА_4 (Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору).

Наявності між учасниками справи спору щодо спадкування останнім ( ОСОБА_4 ) з матеріалів справи не вбачається.

Спір між спадкоємцями ОСОБА_5 (учасниками справи) відносно поділу земельної ділянки площею 2,560 га вирішено рішенням Володарського районного суду Київської області від 25.09.2018 р. (справа № 364/792/18, провадження № 2/364/261/18), копія якого додана до позовної заяви (а.с. 21-22, 42-44), з урахуванням обов`язкової частки (1/6) на цю земельну ділянку ОСОБА_3 , який, як встановлено судом у названому рішенні, є сином спадкодавця ОСОБА_5 , а відтак спадкоємцем першої черги, який на момент смерті ОСОБА_5 був непрацездатним.

Крім того, Третьою особою ОСОБА_3 , як вже зазначалося, до матеріалів справи долучено копії документів щодо його інвалідності, обмеження життєдіяльності (а.с. 117-119). Ця обставина визнається та не заперечується всіма іншими учасниками справи, про що вказано ними у наведених вище заявах про розгляд справи без їх участі (а.с. 112, 115, 120).

Відповідно до положень частин першої, четвертої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, також не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З витребуваної судом копії спадкової справи № 29/2018 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с. 68, 70-83) встановлено, що будь-які інші особи не подавали до нотаріуса заяв про прийняття спадщини після ОСОБА_5 , свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку площею 3,410 га також не видавалося.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 16, частини першої статті 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За нормами статті 328, частини другої статті 373 ЦК України, частини другої статті 78, пункту «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України(далі - ЗК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону; громадяни набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (стаття 1220 ЦК України); до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. При цьому заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частина друга статті 1236 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (частини перша, друга статті 1223 ЦК України).

Так, статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Водночас повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), що встановлено частиною першою статті 1241 ЦК України.

Згідно з офіційним тлумаченням наведеної законодавчої норм Конституційним Судом України частини першої статті 1241 ЦК України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності (рішення Конституційного Суду України від 11.02.2014 р. № 1-рп/2014 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_11 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України (справа про право на обов`язкову частку у спадщині повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

За частинами першою, третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця.

За таких наведених вище і встановлених обставин суд вважає, що визнання позову (первісного позову та позову Третьої особи) не суперечить закону, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб, Позивач ОСОБА_1 має право на спірну земельну ділянку за заповітом її матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а Третя особа ОСОБА_3 як повнолітній непрацездатний син названої спадкодавиці має право на обов`язкову частку цієї земельної ділянки, а саме: на половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом, що становить 1/6 частку спірної земельної ділянки з огляду на наявність у ОСОБА_5 окрім ОСОБА_3 ще двох дітей - згаданої ОСОБА_1 та Відповідача ОСОБА_2 , який відмовився від своєї обов`язкової частки у цій земельній ділянці (а.с. 60).

З огляду на викладене, суд вбачає наявними передбачені законом підстави для прийняття визнання позовів та задоволення як позову ОСОБА_1 , так і позову Третьої особи ОСОБА_3 .

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки учасниками справи відповідних клопотань та розрахунків не подавалося. Водночас, зважаючи на визнання позовів, суд застосовує положення частини першої статті 142 ЦПК України, частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір» відносно повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовів, Позивачеві та Третій особі, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та яка користується усіма правами позивача (частина третя статті 52 ЦПК України).

Зважаючи на складність цієї справи та обсяг наявних у ній доказів складання повного рішення суду відкладено в межах десятиденного строку з дня закінчення розгляду справи (частина шоста статті 259 ЦПК України).

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Відповідно до статей 78, 81 Земельного кодексу України, статей 16, 328, 373, 1216-1218, 1220, 1223, 1225, 1233, 1241, 1261, 1296 ЦК України, керуючись статтями 2-4, 12, 13, 206, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351-355, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання права власності на обов`язкову частку у спадщині - задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть від 20.11.2017 р. № 9).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 5/6 частку земельної ділянки загальною площею 3,410 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського (на тепер Білоцерківського) району Київської області та яка належала спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 069638, виданого 10.12.2001 р. Лобачівською сільською радою на підставі рішення цієї сільської ради від 27.06.2001 р. № 109, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 112, а також свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом 11.12.2009 р. у спадковій справі № 322/2009 померлого ОСОБА_6 , зареєстровано в реєстрі за № 2318.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на обов`язкову 1/6 частку земельної ділянки загальною площею 3,410 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського (на тепер Білоцерківського) району Київської області та яка належала спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 069638, виданого 10.12.2001 р. Лобачівською сільською радою на підставі рішення цієї сільської ради від 27.06.2001 р. № 109, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 112, а також свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом 11.12.2009 р. у спадковій справі № 322/2009 померлого ОСОБА_6 , зареєстровано в реєстрі за № 2318.

Управлінню Державної казначейської служби України у Володарському районі Київської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ), судовий збір у розмірі 630 (шістсот тридцять) грн. 60 (шістдесят) коп., сплачений на підставі квитанції від 28.07.2020 р. № ПН673.

Управлінню Державної казначейської служби України у Володарському районі Київської області повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ), судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп., сплачений на підставі квитанції від 07.12.2020 р. № 0.0..1.

Копії цього рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи цей строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги - рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 11.02.2021 р.

Суддя Л. А. Макаренко