Провадження № 2-п/161/96/21
У Х В А Л А

07 грудня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду від 15 червня 2016 року у справі № 161/11923/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі в власність АТ «Дельта Банк», -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду від 15.06.2016 у справі № 161/11923/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі в власність АТ «Дельта Банк».

Заяву обґрунтовує тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.06.2016 у справі № 161/11923/15-ц, вирішено в рахунок погашення заборгованості в сумі 822 671,98 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 437 621,08 грн.; суми заборгованості за відсотками 188 013,05 грн; пені 182 072,95 грн; суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу 10 467,71 грн.; суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках 4 497,19 грн., за кредитним договором № 14/П-06 від 01.06.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме: трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцям на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом з приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської Ради 17.01.2003 року згідно з його розпорядженням (наказом) від 17.01.2003 р. № 554-р і зареєстрованого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 20 січня 2003 року, номер запису 6221, в книзі 46д, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 1365138 від 05 червня 2003 року шляхом визнання права власності на нього за ПАТ «Дельта Банк». Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на: трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м.Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мороторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валіюті» не підлягає виконанню та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати в сумі 12 340,08 грн. по 6 170,04 грн. з кожного. З повним текстом вказаного рішення відповідачі ознайомилися 2021 року, при ознайомленні їхнього представника адвоката Нагурного Є.П. з матеріалами справи № 161/11923/15-ц, а відтак звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду подано у визначений законом строк.

Заявник зазначає, що 01.02.2006 між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 14/П-06, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 29 000,00доларів США з розрахунку 15,5 % (в період до 01.05.2006) та 15,0 % (після 01.05.2006) річних на строк до 31.01.2011 та зобов`язався повернути кредитні кошти (тіло кредиту), проценти та штрафні санкції у відповідності до умов договору.

01.02.2006 в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 , між ТОВ «Український промисловий банк`та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, згідно умов якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 передали в іпотеку нерухоме майно: трьохкімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., що належна їм на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане відділом з приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської Ради 17.01.2003 і зареєстроване Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 20.01.2003, номер запису 6221, в книзі 46д, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 1365138 від 05.06.2003.

Згідно п.4.3 іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з порядком задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченим п.4.4 цього договору. П.4.4. Іпотечного договору, у випадку настання будь-якої з підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачених цим договором, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги одним з наступних способів: 4.4.1 шляхом прийняття іпотеко держателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов`язання. Цей іпотечний договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Зазначає, що відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 21.03.2018 у справі № 760/14438/15-ц і від 07.11.2018 у справі № 520/6819/14-ц, при вирішенні спорів у аналогічних правовідносинах, основні висновки зводяться до того, що передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки це виключно позасудовий спосіб врегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі. З урахуванням вимог ст.ст. 328, 335, 392 ЦК Украъни у контексті ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем.

Відтак, висновки суду наведені у заочному рішенні Луцького міськрайонного суду від 15.06.2016 у справі № 161/11923/15-ц не відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, а тому таке рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права.

Посилаючись на викладене, просить суд скасувати заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 15.06.2016 у справі № 161/11923/15-ц та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовити.

Ухвалою судді від 26.08.2021 заяву ОСОБА_1 залишено без руху

Клопотанням від 30.08.2021 заявником усунуто зазначені в ухвалі недоліки.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали подану заяву та просили її задовольнити з підстав наведених у ній.

Представник позивача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про місце, час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи та заяву про перегляд заочного рішення, подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

04.08.2015 ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.08.2015 відкрито провадження у справі.

28.08.2015 від ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строків позовної давності (а.с.59). Така ж заява надійшла від ОСОБА_3 (а.с.61).

Із пояснень, наданих у судовому засіданні ОСОБА_1 , судом встановлено, ОСОБА_3 є її сином.

Відповідно до довіреності № 691 від 10.04.2013 (а.с.63), представництво інтересів ОСОБА_3 здійснював ОСОБА_2 , який брав участь у судових засіданнях, заявляв клопотання та був належним чином повідомлений про судове засідання 15.06.2016 (а.с.138).

У розписці (а.с138) наявний підпис ОСОБА_1 про повідомлення останньої про дату судового засідання, а саме 15.06.2016 на 11 год. 40 хв.

Отже, заявнику ОСОБА_1 було відомо, що в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться справа за позовом ПАТ «Дельта Банк» до неї та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

15.06.2016 заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості в сумі 822 671,98 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 437 621,08 грн.; суми заборгованості за відсотками 188 013,05 грн; пені 182 072,95 грн; суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу 10 467,71 грн.; суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках 4 497,19 грн., за кредитним договором № 14/П-06 від 01.06.2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме: трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцям на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом з приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської Ради 17.01.2003 року згідно з його розпорядженням (наказом) від 17.01.2003 р. № 554-р і зареєстрованого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 20 січня 2003 року, номер запису 6221, в книзі 46д, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 1365138 від 05 червня 2003 року шляхом визнання права власності на нього за ПАТ «Дельта Банк». Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на: трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м.Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мороторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валіюті» не підлягає виконанню та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати в сумі 12 340,08 грн. по 6 170,04 грн. з кожного.

Копія рішення суду скеровувалася ОСОБА_1 24.06.2016 за № 161/11923/15-ц/23417/2016 (а.с.149).

Вказане на думку суду, свідчить про те, що в ОСОБА_1 були відсутні будь-які об`єктивні перешкоди у зверненні до суду із заявою про отримання копії судового рішення.

Натомість ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення більше ніж за через п`ять років.

Відповідно до ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

За положеннями ст.ст. 126-127 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Із дослідженої судом заяви про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.06.2016, випливає, що клопотання про поновлення строку на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, ОСОБА_1 не заявлялося.

Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.06.2016, поза межами встановлено строку, попри те, що останній було відомо про існування позовної заяви щодо неї та відповідно прийняття кінцевого рішення у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 (провадження № 214/5505/16) вказано, що: «Заяву про перегляд заочного рішення, оформлену відповідно до вимог, установлених частинами першою - сьомою статті 285 ЦПК України, суд приймає та розглядає у порядку, передбаченому статтями 286, 287 ЦПК України. За змістом речення першого частини першої статті 286 ЦПК України суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає зазначеним вимогам, тобто є належно оформленою. Визначений у статті 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний як до розгляду суті цієї заяви, так і до розгляду на предмет дотримання строку її подання. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення;2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (речення перше частини третьої статті 287 ЦПК України). У разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення».

Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення поза межами строку, а тому таку заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 120-122, 126, 284-287 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду від 15 червня 2016 року у справі № 161/11923/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі в власність АТ «Дельта Банк» залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення

ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта