Справа № 594/120/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 лютого 2021 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

Проте, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, в яких передбачено вимоги до позовної заяви та зазначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Так, відповідно до ч.3 п.5 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно роз`ясень, які містяться в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», відповідно до ст. 104 СК шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя чи оголошення його померлим, а також шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС). Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Як слідує зі змісту поданої позовної заяви, сторони від шлюбу мають одну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є повнолітнім. З листопада 2012 року сторони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, з того часу проживають окремо, при цьому ОСОБА_1 будь-які докази, які б стверджували обставини, за яких її право є порушеним, оспорюється чи не визнається іншою особою, не зазначено, а тому, висновок щодо предмету спору зробити не можливо. В чому полягає порушення прав позивача не зрозуміло обставини, які б свідчили про те, що сторони не можуть розірвати шлюб через орган РАЦС, позивачем не наведено, і докази, які б стверджували дані обставини, ним не зазначено.

Крім того, в позовній заяві позивач зазначила, що відповідач, є громадянином Російської Федерації, місця проживання в Україні не має, останнє відоме зареєстроване місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим, вона відповідно до ч.10 ст.28 ЦПК України, звернулася з позовом до Борщівського районного суду, тобто, за її твердженням, за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача в Україні.

На виконання ч.6 ст.187 ЦПК України, Борщівський районний суд звернувся із запитом до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ДМС України у Тернопільській області з приводу надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

З отриманої відповіді вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , з 15 лютого 1983 року значиться знятим з реєстрації за вказаною у позовній заяві адресою.

В той же час, як слідує із змісту позовної заяви до доданих до неї письмових доказів, сторони по справі 26 грудня 1992 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Калінінград Російської Федерації, про що було складено актовий запис за №3215.

Саме у м.Калінінград Російської Федерації, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Крім того, згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого на ім`я позивача Борщівським РС УДМС України в Тернопільській області, позивач з 30 листопада 2012 року зареєструвала своє місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , а з 13 грудня 2018 року значиться зареєстрованою в с.Шишківці Борщівського району Тернопільської області.

З чого випливає, що сторони тривалий час разом проживали в Російській Федерації, не виключено що до періоду, з якого спільне проживання припинили, тобто до листопада 2012 року, і що позивач володіє інформацією про місце проживання та реєстрації відповідача громадянина іншої держави. Проте, такої інформації суду не надає.

Поряд з тим, суд у даному випадку, не може взяти до уваги твердження позивача про те, що останнім відомим зареєстрованим місцем проживання в АДРЕСА_3 , оскільки з цього місця він вибув 15.02.1983 року, і таке у 1983 році входило до сладу іншої держави. Крім того, ОСОБА_2 не є громадянином України.

Згідно ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

З огляду на що пред`явлення ОСОБА_1 позову про розірвання шлюбу до ОСОБА_2 за місцем його реєстрації у 1983 році, не відповідає закону, є безпідставним.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що вказані обставини мають значення для правильного вирішення спору, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення вищезазначених недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 95, 175, 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали у зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: