Справа № 466/4035/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Якимець Ю.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ростової Людмили Олександрівни про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру, -

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати недійсною заяву №7/01/2016 від 04.07.2016 року ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини; визнати недійним та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 ; відповідно до ст.1272 ЦК України встановити додатковий строк для прийняття спадщини ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 , яка до дня смерті проживала разом із його батьком ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 . Після смерті матері залишилося спадкове майно.

Позивач стверджує, що 04.07.2016 року до нього за адресою: АДРЕСА_4 прийшла його колишня дружина ОСОБА_7 разом із нотаріусом Ростовою Л.О. та ввівши його в оману, переконуючи, що він підписує договір довічного утримання, дала підписати заяву про відмову від прийняття спадщини на користь його доньки ОСОБА_4 . Покликається на те, що в нього проблеми із зором та він не мав можливості прочитати текст документу, а приватний нотаріус проголосила текст інший ніж той, який він підписував.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_6 . Після смерті батька позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в прийнятті якої йому було відмовлено, покликаючись на те, що єдиним спадкоємцем є ОСОБА_4 . Та повідомлено про його ж заяву про відмову від прийняття спадщини від 04.07.2016 року.

Також позивач покликається на те, що ОСОБА_4 ще 16.12.2016 року зареєструвала право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

04.04.2017 року приватним нотаріусом Ростовою Л.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_4 . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з квартири АДРЕСА_2 .

Позивач стверджує, що заяву про відмову від прийняття спадщини він не мав наміру підписувати, та вважає видані Свідоцтва про право власності на квартири протиправними. Покликається, що на момент вчинення нотаріальних дій в його паспорт не було вклеєно фото при досягненні 45-річного віку. У зв`язку із чим звернувся до суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 . Покликається на те, що пояснення позивача про те, що він вважав, що 04.07.2016 року підписує договір довічного утримання є надуманими, оскільки будь-якого рухомого чи нерухомого майна у нього на той момент не було, що унеможливлювало підписання договору довічного утримання.

Також стверджує, що 04.07.2016 року нотаріус не здійснювала нотаріальних дій за межами нотаріальної контори, також нею було прочитано вголос зміст заяви, яку підписував ОСОБА_3 . Відтак, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав. Пояснивши, що донька позивача разом із колишньою дружиною ввели його в оману. Прийшли до нього додому разом із нотаріусом та сказавши, що він підписує договір довічного утримання підсунули заяву про відмову у прийнятті спадщини, скориставшись тим, що позивач погано бачить. У 2018 році після смерті батька позивача, останній хотів вступити у спадщину, проте нотаріус його повідомив, що він від спадщини відмовився, та майно успадкувала ОСОБА_4 . Позивач вважає, що донька незаконно вступила у спадщину. Більше того, представник позивача стверджує, що на момент написання заяви у позивача не було паспорта із вклеєною фотографією у віці ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позов просить задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що введення позивача в оману під час підписання заяви про відмову від прийняття спадщини є лише припущенням сторони, оскільки жодних доказів цього не представлено. Також зазначив, що нотаріальні дії відбувалися у нотаріальній конторі.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Ростова Л.О. у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просила відмовити у задоволенні позову. Зазначивши, що ОСОБА_3 прийшов до нотаріальної контори, йому було вголос прочитано зміст заяви про відмову від прийняття спадщини, яку він і підписав. Також підтвердила, що дійсно встановила особу позивача по паспорту, в якому ще не було вклеєно фото 45-річного віку. Однак, заява про відмову у прийнятті спадщини не є нотаріальною дією, а лише процесуальною, тому відсутність фото у 45-річному віці не є підставою для скасування даної заяви.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1-ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що стверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №596.

Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилося спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_2 , 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , грошових вкладів.

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом були чоловік померлої ОСОБА_6 та син ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Ростовою Л.О. відкрито спадкову справу №01/2016.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 04.07.2016 року о 13.20 год чоловік померлої ОСОБА_5 ОСОБА_6 звернувся до приватного нотаріуса ЛМНО ЗМУ МЮ Ростової Л.О. із заявою про відмову від прийняття спадщини, відповідно до якої відмовився від спадщини на користь спадкоємця за законом (внучки спадкодавця) ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 о 15.10 год син померлої ОСОБА_5 ОСОБА_3 також подав заяву приватному нотаріусу ЛМНО ЗМУ МЮ Ростовій Л.О. про відмову від прийняття спадщини на користь спадкоємця за законом (внучки спадкодавця) ОСОБА_4 .

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Частиною 3 цієї статі Кодексу передбачено якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За правилами ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. У разі відкликання спадкоємцем своєї відмови від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, він відновлює своє право на спадкування. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених ст.ст. 225, 229-231, 233 ЦК України.

Тобто, відмова від спадщини є безумовною та беззастережною. Якщо у спадкоємця протягом шести місяців з дня відкриття спадщини виникає бажання отримати спадщину, то він або його представники можуть відкликати заяву про відмову від спадщини та в встановленому законом порядку подати заяву про прийняття спадщини. Відмова від спадщини на користь іншого спадкоємця має носити добровільний характер та повинна бути здійснена згідно з правилами про дійсність правочинів. Тобто заява повинна бути здійснена особою, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, в момент здійснення заяви особа не повинна знаходитись під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини. Якщо така заява мала місце, то вона в судовому порядку може бути визнана недійсною.

Крім того, відмова від спадщини це односторонній правочин, який в силу вимог ст. 229 ЦК України може бути визнаний судом недійсним.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що він відмовляється від прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь внучки померлої ОСОБА_4 . При цьому, нотаріусом прочитано заяву вголос у зв`язку із слабким зором заявника, а також роз`яснено ст.1273 ЦК України про те, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

При зверненні до суду з даним позовом позивач ОСОБА_3 стверджує, що заяву про відмову від прийняття спадщини його змусили підписати ввівши його в оману, разом з тим, позивач не навів жодних передбачених законодавством доказів в обґрунтування своїх покликань. Більше того, протягом встановленого строку не відкликав заяву про відмову від прийняття спадщини.

ОСОБА_3 також покликається на те, що він не мав змоги прочитати заяву, оскільки має проблеми із зором, проте дане твердження ніякими доказами не обґрунтовано. Натомість зі змісту заяви вбачається, що така була йому прочитана уголос, а також підписана власноручно.

Щодо покликань позивача про те, що нотаріусом його особу встановлювалося за паспортом, який на той час не був дійсний, оскільки в ньому не було вклеїно фотокартку у віці 45-ти років, а тому правочин здійснено неправомірно, суд приходить до висновку про безпідставність такого покликання.

Пунктом 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, передбачено, що до паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

В той же час справедливість та добросовісність є одними із основних засад цивільного законодавства та цивільних правовідносин (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, яка не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони за умови, що інша сторона розумно покладається на них та зазнає негативних наслідків.

Нотаріус при вчиненні нотаріальних дій керується Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до підпункту 3.4 пункту 3 Глави 10 Розділу ІІ якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса.

Враховуючи те, що приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Ростова Л.О. під час засвідчення заяви про відмову у прийнятті спадщини не мала сумніву у ідентичності особи ОСОБА_3 , недійсність паспорту позивача не може бути підставою для задоволення його позовних вимог про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини. Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.12.2020 року №N 759/22877/19.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст.81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що немає підстав для визнання укладеного правочину (заяви ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини від 04.07.2016 року) недійсним.

Оскільки суд визнав заяву ОСОБА_3 від 04.07.2016 року такою, що написана свідомо, із дотриманням закону, суд приходить до висновку, що в решті вимог ОСОБА_3 також слід відмовити, оскільки такі прямо пов`язані із вимогою про визнання недійсною заяву про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_3 від 04.07.2016 року.

Так, 16.12.2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу видано Боровецькій О.І. Свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті ОСОБА_5 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване в реєстрі №723. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

16.12.2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу видано Боровецькій О.І. Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване в реєстрі за №725. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових вкладів, які знаходяться карткових рахунках в банківських установах.

Крім того, 04.04.2017 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу видано Боровецькій О.І. Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване в реєстрі за №279. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Враховуючи вищевикладене, те, що суду не надано жодних доказів в обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ростової Л.О. про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 263, 265, 267-268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ростової Людмили Олександрівни про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 12.02.2021 року.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_6 .

Третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Ростова Людмила Олександрівна, місцезнаходження: 79019, м.Львів, вул.Могильницького, 28.

Суддя О. І. Баєва