Провадження № 2/359/824/2021
Справа № 359/6876/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Рожковій Ж.Р., Степаненко А.О.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Ковальчук Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення одноразової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

04.09.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій ОСОБА_2 просить : стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на свою користь одноразову грошову допомогу у розмірі 119 489,49 гривень (а. с. 1-3).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона працювала у регіональному структурному підрозділі Київський районний центр «Київцентраеро» Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на посадах економіста економічного відділу інженера з організації праці відділу з економічної та договірної роботи з 23.07.2013 року по 19.05.2020 включно.

Крім того позивач зазначає, що з 18.05.2020 вона приступила до роботи після відпустки по догляду за дитиною по досягненню нею 6-ти річного віку та цього ж дня їй було вручено попередження про скорочення посади та наступне вивільнення листом від 18.05.2020 № 1-23.2/6143/20. Разом з попередженням про скорочення їй було надано список з переліком вакантних посад на підприємстві Украерорух.

19.05.2020 нею було подано до підприємства заяву про скорочення терміну попередження та звільнення її з роботи 19.05.2020 за скороченням штату працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Станом на день звільнення, тобто 19.05.2020 діяв колективний договір в редакції, що зареєстрована Управлінням соціального захисту населення Бориспільської міської ради від 11.02.2015 № 10. Згідно з п. 1.5. Колективного договору, встановлюється для працівників підприємства трудові та соціальні гарантії, належні умови праці та порядок регулювання взаємних зобов`язань між сторонами. Відповідно до п. 1.7 жодна зі сторін що підписує договір, не може в односторонньому порядку припинити виконання й1ого положень. Згідно п. 3.1 положення договору поширюються на всіх найманих працівників підприємства незалежно від того, чи є вони членами профспілок. Відповідно до додатку 19 Колективного договору на підприємстві запроваджено програму соціального захисту та згідно п. 1.1. програми остання поширюється на працівників Украероруху, які не досягли загального пенсійного віку.

Відповідно до п. г) п.1.3 Програми підставами виникнення права на соціальний захист є зміни в організації виробництва та праці (скорочення). Згідно п.1.4 Програми гарантіями соціального захисту працівників та інших осіб зазначених у Програмі є: а)працевлаштування за спеціальністю, враховуючи наступні обставини - освіту, кваліфікацію, місце проживання, та обмеження за станом здоров`я (далі - Фактори); б)перепідготовка за рахунок коштів Украероруху на протязі одного року після втрати можливості виконувати трудові обов`язки у повному обсязі (спливу дванадцятого місяця відповідно до п.6.9 Договору) та наступне працевлаштування в Украерорусі враховуючи Фактори; в)грошова одноразова допомога - при звільненні працівника.

Відповідно до п. 1.5 Гарантії соціального захисту працівників надаються за черговістю, встановленою у п. 1.4 Програми. Кожна наступна гарантія надається за умови неможливості надати попередню. Згідно п. 2.1.1 Програми працівнику, що не може перебувати на займаній посаді, пропонуються всі наявні в підприємстві вакантні посади, з урахуванням Факторів. Відповідно до п. 2.2.1 Програми у випадку, якщо на підприємстві відсутні вакантні посади за спеціальністю, працівникові пропонується перепідготовка з метою працевлаштування саме на підприємстві на інших вакантних посадах з урахуванням Факторів. Згідно п.2.3.1. Програми грошова одноразова допомога надається працівникові у випадках неможливості підприємством надати гарантії соціального захисту, зазначені у підпунктах а) та б) п. 1.4 Програми.

Позивач зазначає, що відповідно до диплому про вищу освіту серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Економіка підприємства» та здобула кваліфікацію економіст, адреса її проживання : Київська область, м. Вишневе.

В день її звільнення підприємство Украерорух не надало гарантію, передбачену підпунктом а) п. 1.4 Програми, зокрема не запропонувало працевлаштування за спеціальністю, враховуючи наступні обставини - освіту, кваліфікацію, місце проживання, та обмеження за станом здоров`я.

Підприємство Украерорух не запропонувало їй перелік вакансій станом на день звільнення останньої - 19.05.2020 р. за її спеціальністю, враховуючи її освіту, кваліфікацію, місце проживання, та обмеження за станом здоров`я. Запропоновані вакансії не передбачали працевлаштування за спеціальністю, не враховували такі обставини як освіта, кваліфікація, місце проживання, та обмеження за станом здоров`я. Також, відповідачем не запропоновано перепідготовку за рахунок коштів Украероруху протягом одного року після втрати можливості виконувати трудові обов`язки у повному обсязі (спливу дванадцятого місяця відповідно до п.6.9 Договору) та наступне працевлаштування в Украерорусі, враховуючи працевлаштування за спеціальністю, враховуючи наступні обставини - освіту, кваліфікацію, місце проживання, та обмеження за станом здоров`я. При цьому п. 6.9 Колективного договору надає гарантії працівникам, які здійснюють безпосереднє управління повітряним рухом та особам льотного складу згідно з (на підставі) висновком авіамедичного екзаменатора. Вона не відносилась ні до працівників, які здійснюють безпосереднє управління повітряним рухом, ні до осіб льотного складу.

З цих підставі позивач вважає, що підприємство Украерорух не виконало перших двох пунктів Програми, то відповідно до п. 2.3.1 Програми останнє зобов`язане виконати гарантію соціального захисту, передбачену підпунктом в) п. 1.4 Програми, зокрема виплатити грошову одноразову допомогу, що виплачується при звільненні працівника.

Відповідно до п. 2.3.2 Програми грошова одноразова допомога звільненому працівникові надається у розмірі, визначеному за формулою: посадовий оклад з урахуванням доплати за звання та постійне використання іноземної мови помножений на стаж роботи в Украерорусі.

Позивач зазначає, що її посадовий оклад на дату звільнення 19.05.2020 становив 17 495 гривень та відповідно до даних трудової книжки до Регіонального структурного підрозділу Київський районний центр «Київцентраеро» Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з 23.07.2013 звільнена 19.05.2020.

При цьому позивачем наведено розрахунок одноразової грошової допомоги : період роботи з 23.07.2013-19.05.2020, розмір посадового окладу 17 495 гривень, стаж роботи складає 6 років 9 місяців 27 днів або 2493 днів, 1 рік 365 днів, 1 день 17495 грн./365 = 47,93 гривень, 2493 х 47,93 грн. = 119 489,49 гривень.

16.11.2020 до суду надійшов відзив від Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру «Київцентраеро» Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (а. с. 130-134), з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

При цьому зазначено, що відповідно до п. 1.1 Статуту Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 06.04.2016 № 137, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України є державним унітарним підприємством, яке діє як державне комерційне підприємство та входить до сфери Міністерства інфраструктури України.

Позивача було прийнято на роботу до РСП «Київцентраеро» Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на посаду економіста економічного відділу згідно з наказом від 22.07.2013 № 366/о. З 01.03.2019 її було переведено на посаду інженера з організації праці відділу з економічної та договірної роботи у зв`язку з введенням нової структури та штатного розпису РСП «Київцентраеро», відповідно до наказу від 19.03.2019 № 192/о.

Крім того зазначено, що відповідно до з п. 6.1.5 Статуту підприємство має право, зокрема, самостійно встановлювати чисельність працівників Підприємства та затверджувати штатний розпис підприємства на підставі фонду оплати праці, передбаченого фінансовим планом. Організаційна структура Підприємства та штатний розпис в частині керівного складу затверджується директором Підприємства за погодженням з Уповноваженим органом управління. Функції, права та обов`язки структурних та відокремлених підрозділів Підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються директором Підприємства. Таким чином, наказом Украероруху від 08.12.2019 № 12 було введено в дію оновлену організаційну структуру РСП «Київцентраеро».

В свою чергу, відповідно до наказу РСП «Київцентраеро» Украероруху від 18.02.2020 № 64/о було вручено персональне попередження про вивільнення працівників у зв`язку зі скороченням посад, що тягне за собою наступне розірвання з ними трудового договору у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, скорочення штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України), вказаним в переліку в цьому наказі працівникам підприємства, зокрема, інженеру з організації праці відділу з економічної та договірної роботи РСП «Київцентраеро» ОСОБА_2 ..

На виконання вимог ч. 2 ст. 40 КЗпП України одночасно повідомлено вказаних працівників про наявність вакантних посад в Украерорусі та РСП індивідуально. Згідно зі ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. На виконання правових вимог вищезазначених статей було вручено письмове попередження позивачу про скорочення посади інженера з організації праці відділу з економічної та договірної роботи РСП «Київцентраеро». Водночас, у цьому попередженні позивача було ознайомлено з наявними вакантними посадами, які були на дату попередження на підприємстві, а також повідомлено, що позивач може звернутися до керівництва з заявою про переведення на вибрану ним вакантну посаду.

З вказаним письмовим попередженням позивач 18.05.2020 була ознайомлена під її власноручний підпис. Разом з тим, 21.01.2020 до профсоюзної спілки робітників з забезпечення управління повітряним рухом, членом якої була позивач, надано інформацію про заходи, пов`язані з введенням оновленої організаційної структури РСП «Київцентраеро» та подання про розірвання трудового договору з інженером з організації праці відділу з економічної та договірної роботи РСП «Київцентраеро».

У відповідь отримали витяг з протоколу № 10 від 18 травня 2020 року засідання профспілкового комітету ПС РЗ УПР, зі змісту якого випливає, що профспілкою надано згоду на звільнення за п. 1 ст.40 КЗпП України. Окрім того, інформацію про масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва праці було направлено до Бориспільського міськрайонного центру зайнятості. Таким чином вимоги, передбачені у ст. ст. 40, 49-2 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника у зв`язку з скороченням посади.

З приводу матеріальної допомоги при звільненні працівника відповідач зазначає, що відповідно до ст. 49-2 КЗпП України позивача 18.05.2020 було персонально письмово попереджено про скорочення її посади, одночасно запропоновано іншу роботу (запропоновано та надано перелік вакантних посад по Украероруху 55 вакантних посад на 4 арк. та перелік вакантних посад по службам обслуговування повітряного руху Украероруху 38 посад на 2 арк. та перелік вакантних посад по регіональних структурних підрозділах Украероруху 201 вакантна посада на 10 арк.) та повідомлено про можливе наступне вивільнення (розірвання трудового договору) у разі відмови продовжити роботу на підприємстві. Однак, після ознайомлення з вищезазначеними вакантними посадами, 19.05.2020 позивачем було надано заяву про скорочення терміну попередження та звільнення її на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Отже, наказом від 19. 05. 2020 № 534 Позивача було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з посади інженера з організації праці відділу з економічної та договірної роботи РСП «Київцентраеро» та виплачена вихідна допомога у розмірі одного середньомісячного заробітку на підставі ст. 44 КЗпП України.

Вважають, що РСП «Київцентраеро» Украероруху виконав всі вимоги, передбачені у п. 1 ст. 40 та ст. 44, Кодексу законів про працю України, здійснив виплату вихідної допомоги при звільненні працівника у зв`язку з скороченням посади. Щодо стягнення матеріальної допомоги передбаченої в Колективному договорі. Згідно з Колективним договором між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками (далі - КД) на підприємстві діє програма соціального захисту (додаток 19), (пункт 6.25.1 КД).

Додаток 19 до КД (пункт 6.25.1) є Програма соціального захисту ( далі - Програма), мета якої надання гарантій соціального захисту працівникам Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. У пункті 1.4. Програми соціального захисту, передбачені гарантії соціального захисту працівників зазначених у Програмі є: а)працевлаштування за спеціальністю, враховуючи наступні обставини - освіту, кваліфікацію, місце проживання та обмеження за станом здоров`я; б) перепідготовку за рахунок коштів Украероруху на протязі одного року після втрати можливості виконувати трудові обов`язки у повному обсязі (спливу дванадцятого місяця відповідно до п. 6.9 Колективного договору) та наступного працевлаштування в Украерорусі; в) грошову одноразову - при звільненні працівника.

Відповідно до п. 1.5. Програми, гарантії соціального захисту працівників надаються за черговістю, встановленою у п.1.4 цієї програми. Кожна наступна програма надається за умови неможливості надати попередню, за виключенням підстав зазначених у п. 1.3 (в), (отримання інвалідності (1 або 2 групи) Програми, за якою передбачається надання виключно грошової допомоги. Відповідачем на виконання вимог статті 49-2 КЗпП України, при скороченні посади позивача, було вручено їй разом з попередженням про скорочення її посади перелік вакансій по підприємству для ознайомлення позивача та прийняття нею відповідного рішення про переведення на обрану нею вакантну посаду. Однак, в порушення вищевикладеного позивач не скористалася своїм правом щодо працевлаштування та жодної заяви на переведення на запропоновані вакантні посади не надала. Таким чином, у відповідача відсутні підстави для виплати позивачу матеріальної допомоги передбаченої в Додатку 19 Колективного договору.

Ухвалою судді від 07.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 118).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала прости позову та просила відмовити в повному обсязі з наведених у відзиві підстав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 23.07.2013 ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру «Київцентраеро» Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, на посаді економіста економічного відділу та з 01.03.2019 на посаді інженера з організації праці відділу з економічної та договірної роботи, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу Серії НОМЕР_2 , трудової книжки Серії НОМЕР_3 , витягом з наказу від 22.07.2013 № 366/о, витягом з наказу від 30.08.2016 № 465/о, витягом з наказу від 19.03.2019 № 192/о (а.с. 8, 10-11, 135, 136, 137) .

Крім того встановлено, що позивача було попереджено про скорочення та запропоновано вакантні посади та надано список таких посад, з якими позивач ознайомилась 18.05.2020, що підтверджується копією попередження та переліком вакантних посад (а.с. 12-28).

Згідно протоколу № 10 від 18.05.2020 засідання профспілкового комітету ПС РЗ УПР було надано згоду на звільнення за ст. 40 п. 1 КЗпП ОСОБА_2 інженеру з організації праці відділу з економічної та договірної роботи, в зв`язку зі змінами в організації виробництва (а.с. 155).

19.05.2020 позивачем ОСОБА_2 на ім`я в.о.Директора Украероруху було подано заяву з проханням скоротити термін попередження та звільнити її на підставі п.1 ст.4- (скорочення штату) 19.05.2020 (а.с.173).

Наказом від 19.05.2020 № 534/о позивача звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України (а.с. 174).

Зі змісту наказу вбачається, що ОСОБА_2 було звільнено на підставі поданої нею заяви від 19.05.2020 та з виплатою вихідної допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку на підставі ст. 44 КЗпП України та компенсацію за 14 календарних днів невикористаної щорічної відпустки (а.с. 174).

Відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з вимогами статті 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 та 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Крім того відповідно до 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За змістом ст. 2 Закону України «Про оплату праці» Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно ст. 10 КЗпП України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Суд звертає увагу, що відповідно ч.1 ст. 12, ст.13 КЗпП України, колективний договір укладається між власником або уповноваженим ним органом (особою), з однієї сторони, і первинною профспілковою організацією, які діють відповідно до своїх статутів, а у разі їх відсутності - представниками, вільно обраними на загальних зборах найманих працівників або уповноважених ними органів, з другої сторони.

Зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; участі трудового колективу у формуванні, розподілі і використанні прибутку підприємства, установи, організації (якщо це передбачено статутом); режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; умов і охорони праці; забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій трудящих; умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці; забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків.

Колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.

Відповідно до положення ч.1 ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

У судовому засіданні встановлено, що між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками було укладено Колективний договір ( зі змінами та доповненнями, внесеними протягом 2015-2020 років) який вступив в дію з 01.02.2020 та зареєстрований Управлінням соціального захисту населення Бориспільської міської ради 11.02.2015 № 10 (а.с. 31-110).

За змістом п. 1.5. та п. 1.7. Колективного договору, договір встановлює для працівників підприємства трудові та соціальні гарантії, належні умови праці та порядок регулювання взаємних зобов`язань між сторонами. Жодна зі сторін, що підписали договір, не може в односторонньому порядку припинити виконання його положень.

Відповідно до п. 3.1. Колективного договору, положення договору поширюється на всіх найманих працівників підприємства незалежно від того, чи є вони членами профспілок.

Так, відповідно до додатку 19 Колективного договору, на підприємстві запроваджено Програму соціального захисту та згідно п. 1.1. Програми поширюється на працівників Украероруху, які не досягли загального пенсійного віку.

Відповідно до п.п. 1.3. Програми підставами виникнення права на соціальний захист є зміни в організації виробництва та праці.

Згідно п. 1.4. Програми, гарантіями соціального захисту працівників та інших осіб зазначених у програмі є : а) працевлаштування за спеціальністю, враховуючи наступні обставини освіту, кваліфікацію, місце проживання, та обмеження за станом здоров`я; б) перепідготовка за рахунок коштів Украероруху протягом одного року, після втрати можливості виконувати трудові обов`язки у повному обсязі (спливу дванадцятого місяця відповідно до п. 6.9 Договору) та наступне працевлаштування в Украерорусі, враховуючи фактори; в) грошова одноразова допомога при звільненні працівника.

Відповідно до п. 1.5. Програми, гарантії соціального захисту працівників надаються за черговістю, встановленою у п. 1.4. Програми. Кожна наступна гарантія надається за умови неможливості надати попередню, за виключенням підстав зазначених у п. 1.3. (в) Програми, за якою передбачається надання виключно грошової допомоги.

Згідно п.2.1. Працевлаштування працівника на підприємстві є головною метою Програми.

Так, відповідно до п.п. 2.1.1,, 2.1.2 Програми, працівнику, що не може перебувати на займаній посаді, пропонуються всі наявні в підприємстві посади, з урахуванням факторів. В перчу чергу пропонуються вакантні посади за місцем проживання. Якщо такі посади відсутні, працівникові пропонується робота в регіональних структурних підрозділах підприємства, розташованих в інших адміністративно-територіальних одиницях.

При цьому, за змістом п.п.2.1.3 Програми, якщо працівник дає згоду на переведення на роботу в іншу місцевість, йому надаються відповідні пільги та компенсації, передбачені законодавством України та Договором.

З наведеного вбачається, що працевлаштування працівника в інші регіональні підрозділи можлива виключно за згодою працівника на переведення на роботу в іншу місцевість.

Якщо на підприємстві відсутні вакантні посади за спеціальністю, працівникові пропонується перепідготовка з метою працевлаштування саме на підприємстві та інших вакантних посадах з урахуванням факторів (п. 2.2.1 Програми).

Зі змісту п.п.2.2.5 Програми вбачається, фінансування підприємством перепідготовки працівника відбувається за наказом керівника та за згодою працівника.

За змістом п. 2.3.1. Програми, грошова одноразова допомога надається працівникові у випадках неможливості підприємством надати гарантії соціального захисту, зазначені у п.п.а) та б) п. 1.4. Програми.

За змістом п.2.4 Програми рішення щодо права на одержання працівником грошової одноразової допомоги приймається комісією РСП або апарату управління Украероруху після розгляду усіх документів, які підтверджують наявність підстав для виплати допомоги та при умові дотримання положень п.2.3 і 2.4 цієї Програми. Рішення комісії оформлюється відповідним протоколом.

Як встановлено, позивач має вищу освіту за спеціальністю «економіка підприємства» та здобула кваліфікацію «економіст», що підтверджується дипломом Серії НОМЕР_1 (а. с. 9).

Крім того з дослідженого листа попередження про скорочення посади та наступне вивільнення та переліку вакантних посад, судом встановлено, що позивача було попереджено про скорочення посади, яку вона обіймала інженер з організації праці відділу з економічної та договірної роботи РСП «Київцентраеро» та запропоновано вакантні посади, натомість вакантні посади за кваліфікаційним рівнем позивача за місцем проживання позивача в м.Києві та Київській області в даному списку відсутні (а.с. 157-160, 161-172).

Також позивачу не було запропоновано перепідготовку, таких доказів також не було надано відповідачем під час розгляду даної справи.

Зважаючи на викладене, відсутність у підприємства можливості працевлаштувати позивача без переведення в іншу місцевість, та відсутність пропозицій щодо перепідготовки за рахунок підприємства, не позбавляє позивача права на соціальний захист, зокрема на отримання грошової одноразової допомоги, визначеної п.п.в) п.1.4 та п.2.3 Програми, та не звільняє відповідача від обов`язку здійснити таку виплату.

В цьому зв`язку слід зазначити, що в силу вимог п.6.25.3 Колективного договору передбачено, що працівникам, на яких не поширюється дія «Програми соціального захисту» у випадку звільнення з підприємства у зв`язку із, зокрема, застосуванням пункту 1 статті 40 КЗпП України адміністрація гарантує надання матеріальної допомоги у розмірі, визначеному за формулою: посадовий оклад з урахуванням доплати за значення та постійне використання в роботі іноземної мови помножений на стаж роботи у Украерорусі. При цьому розмір матеріальної допомоги не може бути більше 400000 грн. (а.с.40).

Отже, всупереч твердженням відповідача, кожному працівнику підприємства, який звільняється, зокрема з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку з скороченням штатів). Колективним договором гарантовано право на отримання одноразової грошової допомоги.

Суд звертає увагу, що саме на роботодавця покладений обов`язок щодо дотримання вимог Колективного договору в частині виконання його положень з метою забезпечення трудових та соціальних прав працівників, а отже відсутність рішення комісії РСП, у зв`язку з прийнятим відповідачем рішенням про звільнення позивача не може слугувати підставою для відмови у позові.

При цьому суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Також, суд враховує, що, незважаючи на звернення позивача з даним позовом до суду, відповідач допущені порушення вимог чинного трудового законодавства та умов Колективного договору не усунув, питання щодо нарахування та виплати вищевказаної грошової одноразової допомоги, передбаченої п. п. в) п. 1.4. Програми соціального захисту, не вирішив.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту стягнення з відповідача грошової одноразової допомоги є єдиним ефективним способом захисту порушених прав позивача.

Водночас, розмір нарахованої позивачем грошової одноразової допомоги, а також приведений розрахунок (виходячи з посадового окладу, розрахованого в днях стажу роботи та кількості календарних днів у році а.с.2-на звороті) слід визнати необґрунтованим, оскільки виконаний виключно, виходячи з власних міркувань позивача та її представника, яким подано позов.

Разом з цим згідно п. 2.3.2. Програми, грошова одноразова допомога звільненому працівникові надається у розмірі, визначеному за формулою : посадовий оклад з урахуванням доплати за знання та постійне використання в роботі іноземної мови помножений на стаж роботи в Украерорусі. При цьому її розмір не може бути більше ніж 400 000 гривень.

Отже, при розрахунку грошової одноразової допомоги слід враховувати посадовий оклад працівника на момент звільнення та стаж роботи (кількість років).

При цьому суд зазначає, що виходячи з положень Колективного договору, в усіх випадках, коли в Колективному договорі врахуванню підлягає стаж роботи, він визначається виключно у роках (слід дивитися: п.п. 6.12, 6.25.4, Додаток 9 «Положення про порядок визначення і виплати винагороди за вислугу років у системі цивільної авіації України працівникам Державного підприємства обслуговування повітряного руху України» (а.с.31-110 ).

Встановлено, що посадовий оклад ОСОБА_2 на дату звільнення 19 травня 2020 року складав 17 495 гривень (а.с. 111), а кількість повних років стажу роботи 6, що підтверджується даними трудової книжки позивача, згідно з якими позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 23.07.2013 по 19.05.2020 року, що становить 6 років 8 місяців 26 днів (а.с.10-11).

Таким чином з урахуванням формули нарахування, сума одноразової грошової допомоги становить - 104970 гривень (17495 грн.х6).

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, та з відповідача на користь позивача слід стягнути одноразову грошову допомогу в розмірі 104970 гривень.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1049 гривень 70 копійок (1% від задоволених позовних вимог) підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 266, 273, 279, 394, 315, 319, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (, зареєстроване місце знаходження: а/115, аеропорт, м.Бориспіль-1 Київська область) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) одноразову грошову допомогу у розмірі 104970 гривень (сто чотири тисячі дев`ятсот сімдесят гривень).

Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (, зареєстроване місце знаходження: а/115, аеропорт, м.Бориспіль-1 Київська область) на користь держави судовий збір в сумі 1049 гривень 70 копійок (одна тисяча сорок дев`ять гривень сімдесят копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 09.02.2021.

Суддя І.В.Муранова-Лесів