Справа № 159/6154/21
Провадження № 2/159/1383/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Макарчук І.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу

за позовом: підприємства теплових мереж «Ковельтепло»

до відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року Підприємство теплових мереж «Ковельтепло» (далі - ПТМ «Ковельтепло», підприємство) звернулось до суду з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованості за надані комунальні послуги в розмірі 21 095,05 гривень.

Позов мотивовано тим, що підприємство надає послуги з централізованого опалення квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності належить відповідачам.

Розрахунок оплати послуг з централізованого опалення квартири проводиться на підставі показників загально будинкового вузла комерційного обліку (теплового лічильника), виходячи з вартості 1 Гкал, пропорційно опалювальній площі квартири 62,3 кв.м.

Відповідачі зобов`язання з оплати послуг належним чином не виконують, станом на 01 вересня 2021 року за період з січня 2019 року до серпня 2021 року утворилась заявлена до стягнення заборгованість в розмірі 21 095,05 гривень.

У заявах по суті справи відповідачі зазначили, що 07 серпня 2019 року за участю представників Ковельського РЖКП -1 та спеціалізованої організації ПрАТ «Луцксантехмонтаж 536» в квартирі на час проведення ремонтних робіт були демонтовані радіатори без втручання та без порушення цілісності загальної системи опалення. З того часу відповідачами фактично споживається лише тепло зі стояків. Додатково приміщення опалюється за допомогою альтернативних джерел (електрообігрівачів). Маючи намір сплачувати позивачу кошти лише за фактично спожиту теплову енергію, вони неодноразово звертались до ПТМ «Ковельтепло» із заявами про надання дозволу на встановлення вузла розподільного обліку (квартирного лічильника). Невиправдані відмови позивача призвели до штучного нарахування боргу.

Відповідачі визнають обов`язок сплачувати житлово-комунальні послуги, проте вважають, що мають право на оплату послуг з централізованого опалення відповідно до фактично наданої кількості, яка може бути обрахована згідно розділу V Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затв. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, тому за період з жовтня 2019 року по жовтень 2021 року до оплати належало 2135,55 гривень. З урахуванням наведеного позов визнали частково.

На підставі п.1 ч.6 ст.19, ч.1 ст.274 ЦПК України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, додатково зазначила, що відключення квартири від системи централізованого опалення проведено відповідачами без дотримання визначеної законодавством процедури, тому є самовільним і не може слугувати підставою для звільнення від оплати за послуги з централізованого опалення. Просила стягнути з відповідачів солідарно борг в розмірі 21095,05 грн і сплачений при зверненні до суду судових збір в розмірі 2270 грн.

Представник відповідачів ОСОБА_2 суду пояснила, що на час початку ремонтних робіт в квартирі ( липень 2019) законодавство не передбачало можливості відключення окремих споживачів від мереж централізованого опалення, тому відповідачі не вчиняли дій щодо самовільного відокремлення від централізованої мережі, вони від`єднали лише радіатори, повідомили про це ПТМ «Ковельтепло» та просили зменшити нарахування послуг. Підприємство проігнорувало такі звернення та створило перешкоди в облаштуванні індивідуального вузла обліку теплової енергії в квартирі (індивідуального лічильника). Відповідачі заперечують порядок нарахування заборгованості, вважають, що оплаті підлягає лише вартість фактично отриманих послуг. Що стосується заборгованості за надані позивачем послуги в період до жовтня 2019 року (до від`єднання радіаторів) в розмірі 3000 грн, то відповідачами вона визнається. Позов просила задовольнити частково та врахувати при розподілі судових витрат пільги відповідача ОСОБА_3 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого висновку.

За матеріалами справи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 17.04.2018 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

У будинку діє система централізованого опалення, послуги з постачання яких надає ПТМ «Ковельтепло».

У будинку встановлено загальнобудинковий вузол комерційного обліку (лічильник).

Квартира відповідачів індивідуальним засобом розподільного обліку теплової енергії (лічильником) не облаштована.

Нарахування за послуги з централізованого опалення квартири проводиться на підставі п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 за показниками теплового лічильника, встановленого в житловому будинку, в опалювальний період, виходячи з вартості 1 Гкал, пропорційно опалювальній площі приміщення 62,3 кв.м.

За наданим позивачем розрахунком заборгованість з оплати послуг на 01.09.2021 становить 21095,05 гривень.

Предметом позову є стягнення з відповідачів як власників житла заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Правовідносини позивача, як суб`єкта господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем) та відповідачами, як фізичною особою (споживачем), яка отримує послуги з централізованого теплопостачання, урегульовано Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", Законом України "Про теплопостачання".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні зокрема опалення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону).

Згідно із ст.10 Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

До укладення договорів про надання комунальних послуг за обраною рішенням співвласників багатоквартирного будинку моделлю, як це визначено статтями 6,14 Закону в редакції від 09.11.2017 №2189-VІІІ, пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення визначається Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі - Правила №630).

Відповідно до статті 32 Закону України "Про теплопостачання" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

За Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затв. наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359, та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, яка набрала чинності 25.01.2019, визначальним при розрахунках є наявність чи відсутність вузлів розподільного обліку в будинках та окремих приміщеннях.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

За відсутності квартирного засобу обліку теплової енергії, нарахування комунальних послуг здійснюються на підставі п.12 Правил №630 за показниками теплового лічильника, встановленого в житловому будинку, виходячи із затверджених органом місцевого самоврядування вартості 1 Гкал, пропорційно опалювальній площі квартири.

Таким чином, позивач правомірно нарахував відповідачам плату за опалення за показниками загально будинкового лічильника пропорційно площі квартири.

На підтвердження розміру заборгованості позивач надав розрахунковий лист, у якому відображені період нарахування, сума нарахувань, перерахунку, оплати. Даний розрахунок є належним доказом існування станом на 01.09.2021 заборгованості в розмірі 21095,05 гривень.

В силу статей 322, 358 ЦК України обов`язок утримувати майно покладено на власників, якщо інше не встановлено договором або законом.

На квартиру, яка перебуває у спільній частковій власності відповідачів, відкритий один абонентських рахунок, тому заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення в розмірі 21095,05 гривень необхідно стягнути з відповідачів солідарно.

Доводи відповідачів про те, що після від`єднання радіаторів тепла вони мають право на зменшення розміру плати за житлово-комунальні послуги є помилковими.

Так, згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості.

За змістом статей 26, 27 цього Закону такий перерахунок вартості послуг повинен бути обумовлений невиконанням або неналежним виконанням суб`єктом господарювання, який надає послугу, своїх обов`язків, та за жодний умов не пов`язане із діями споживача по переобладнанню чи відключенню приладів опалення у непередбачений законодавством спосіб.

Відповідно до пунктів 12, 13 частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право: у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води; розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем.

На час від`єднання відповідачами у липні 2019 року радіаторів опалення питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання регулювались Правилами №630 та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 N 4 (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 24, 25, 26 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з пунктами 1.1.,2.1, 2.2 Порядку він передбачав можливість відключення від мереж централізованого опалення лише цілих будинків. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) був звернутися до створеної органом місцевого самоврядування постійно діючої міжвідомчої Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. У заяві про відключення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води власник (власники) будинку зазначає (зазначають) причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання. Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води.

На даний час питання відключення від мереж централізованого опалення врегульовані наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України «Про затвердження Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води №169 від 26.07.2019 (набрав чинності 17.09.2019), який передбачає можливість відключення окремої квартири від мереж централізованого опалення за рішенням органу місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників), з урахуванням рішення постійно діючої Комісії.

Представник відповідачів ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила відсутність у власників квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 передбаченого законодавством дозволу на відключення від мереж централізованого опалення.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 12 березня 2021 року у справі №487/955/18.

При розподілі судових витрат суд керується ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн, тому половину цих витрат, що становить 1135 грн необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_4 , а половину, з урахуванням того, що відповідач ОСОБА_3 є особою з інвалідністю ІІ групи та звільнена від сплати судового збору (пункт 9 частин першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»), компенсувати за рахунок держави.

Керуючись статтями 4, 12-13, 76-81, 258-268 ЦПК України, статтями 322, 358 ЦК України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України "Про теплопостачання", суд

У Х В А Л И В :

Позов підприємства теплових мереж «Ковельтепло» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь підприємства теплових мереж «Ковельтепло» заборгованість з оплати комунальних послуг за період з січня 2019 року до серпня 2021 року в розмірі 21095 (двадцять одна тисяча дев`яносто п`ять) гривень 05 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь підприємства теплових мереж «Ковельтепло» Ѕ частину витрат по сплаті судового збору, що становить 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - підприємство теплових мереж «Ковельтепло», , адреса: м.Ковель, вул. Володимирська, 97-А.

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 06.02.2002 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий 28.01.1998 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, адреса: м.Ковель вул.Павлова, 9.

Повний текст рішення складено 08.12.2021.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК