Ухвала

Іменем України

25 січня 2021 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Назарьової Л. В.,

з участю секретаря судового засідання Маляренко І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кобеляки скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Гречин Наталії Володимирівни,

Встановив:

03 грудня 2020 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області звернулась ОСОБА_1 із скаргою на дії приватного виконавця Гречин Наталії Володимирівни.

Скарга обґрунтована тим, що в листопаді 2020 року заявник дізналась про те, що її пенсійний картковий рахунок заблоковано на підставі постанови приватного виконавця про арешт коштів від 19 листопада 2020 року у виконавчих провадженнях № 63687510 та 63690090. З метою зняття арешту, ОСОБА_1 направила на адресу приватного виконавця повідомлення про те, що картковий рахунок має спеціальний режим використання, а тому прохала зняти накладений арешт. На час звернення до суду арешт не знято, що порушує право ОСОБА_1 на майно, а тому прохає суд визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця та зобов`язати зняти накладений арешт на грошові кошти.

22 грудня 2020 року судом отримано відзив на скаргу, в якій приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н. В. зазначила, що діяла відповідно до вимог чинного законодавства, а тому прохає суд залишити скаргу без розгляду чи закрити провадження по справі, а якщо суд не знайде для цього підстав, то відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 грудня 2020 року скаргу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд по суті.

ОСОБА_1 , будучи завчасно, належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Скаргу прохала задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гре- чин Н. В., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась.

Представники заінтересованих осіб, АТ «Укрсиббанк» та АТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 08 липня 2020 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області видано виконавчі листи № 532/1899/16-ц про стягнення із ОСОБА_1 , солідарно з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором, а також про стягнення із ОСОБА_1 понесених судових витрат.

Зазначені виконавчі листи прийняті до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною 20 листопада 2020 року та цього ж дня прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження ВП № 63690090 та ВП № 63687510, арешт коштів боржника та арешт майна боржника.

11 грудня 2020 року виконавчі провадження № 63690090 та № 63687510 об`єднані у зведене виконавче провадження № 63898146.

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерстваюстиції Українивід 02квітня 2012року №512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює питання особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця, виконавець звертає стягнення на кошти боржника-юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника-юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника-юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником-юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно із ч. 1 ст. 1074 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Частиною 3 ст. 1074 ЦК України визначено, що після отримання банком письмового повідомлення обтяжувача про наявність підстав для звернення стягнення на предмет обтяження, яким є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, клієнт за відповідним договором банківського рахунка не вправі без письмової згоди обтяжувача надавати банку розпорядження, а банк не вправі їх виконувати, якщо в результаті розмір грошових коштів на рахунку буде меншим за розмір забезпеченої обтяженням вимоги обтяжувача. Банк не перевіряє наявність підстав, зазначених в отриманому ним від обтяжувача повідомленні.

Таким чином, банк після отримання постанови зобов`язаний виконати таке рішення

ОСОБА_1 23 листопада 2020 року отримала у АТ «ПриватБанк» довідку про те, що має в банку картку, на яку отримує зарплатні та пенсійні виплати (а.с.10,11).

Зазначені довідки разом із клопотаннями про зняття арешту та розблокування рахунків направлені приватному виконавцю для виконання та отримані ОСОБА_3 26.11.2020 року (а.с.8,9, 12).

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Таким чином, приватним виконавцем 26.11.2020 року після отримання документів про спеціальний режим використання коштів ОСОБА_1 стало відомо, що рахунки, на які накладено арешт мають спеціальний режим використання, однак зняття арешту з них нею не здійснено.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що бездіяльність приватного виконавця слід визнати неправомірними та з метою поновлення порушеного права ОСОБА_1 слід зобов`язати приватного виконавця зняти накладений арешт на грошові кошти, що знаходяться на картковому рахунку зі спеціальним режимом використання, накладений постановою від 19 листопада 2020 року.

Керуючись статтями 12, 78, 80, 81, 263-265 ЦПК України, суд,

Постановив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця Гречин Наталії Володимирівни в частині не зняття арешту з грошових коштів боржника ОСОБА_1 , що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1 , відкритому в акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк», на який накладено арешт постановою від 19 листопада 2020 року у виконавчому провадженні № 63690090.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталію Володимирівну зняти накладений арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1 , відкритому в акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк», на який накладено арешт постановою від 19 листопада 2020 року у виконавчому провадженні № 63690090.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя