Справа № 344/3796/21
Провадження № 22-ц/4808/981/21
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Горейко М.Д., Максюти І.О.,

секретаря Петріва Д.Б.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «АРКС» на рішення Івано-Франківського міського суду від 22 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Кіндратишин Л.Р. в м. Івано-Франківську, у справі за позовом ПАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулося із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивовані, що між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №134029а9і, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Ford Kuga», державний номерний знак НОМЕР_1 .

03.07.2019 мало місце ДТП, за участю вказаного транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 та автомобілем марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Останнього було визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Ford Kuga», державний номерний знак НОМЕР_1 , який застраховано товариством. Така подія була визнана страховим випадком, про що складено страховий акт, розмір страхового відшкодування склав 73842,92 грн, яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО.

Отже, до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди.

Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 44 619,58 грн відшкодовано ПАТ «СК «КРАЇНА» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, оскільки на момент ДТП, відповідальність винуватця, внаслідок експлуатації транспортного засобу була застрахована в ПАТ «СК «КРАЇНА», згідно полісу № АМ/6529427 - ліміт відповідальності в розмірі 100 000 грн, франшиза - 0,00 грн. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить - 29 223,36 грн.

З метою досудового врегулювання спору 14.10.2019 на адресу відповідача було направлено претензію, однак жодних дій з його боку не було вчинено.

Враховуючи викладене, ПАТ «Страхова компанія «АРКС» просило стягнути із відповідача на його користь 29223,36 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір у сумі 2270 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2021 року в задоволенні позову ПАТ «Страхова компанія «АРКС» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ПАТ «Страхова компанія «АРКС» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Представник апелянта зазнає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції неправильно застосував ст. 22, 1166, 1192, 1194 ЦК України, ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і зробив безпідставний висновок про те, що оскільки ПАТ «Страхова компанія «АРКС» виплачено страхове відшкодування у розмірі 73842,94 грн, а ліміт відповідальності товариства за полісом № АМ/6529427 становить 100000 грн, то позивач не може звертатися із позовом до відповідача з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), оскільки розмір виплаченого страхового відшкодування, розрахований позивачем не перевищує ліміт відповідальності ПАТ «СК «КРАЇНА», та відшкодування шкоди відповідачем можливе виключно за умов, передбачених договором чи випадків, встановлених у ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», коли у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Разом з тим, ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений перелік підстав для відмови страховиком (ПАТ «СК «КРАЇНА») у виплаті страхового відшкодування. При цьому, ПАТ «СК «КРАЇНА» здійснено виплату страхового відшкодування, а не відмовлено у проведенні такої, відтак посилання суду першої інстанції на вказану статтю є необґрунтованим.

Звертає увагу суду на те, що для відновлення попереднього стану пошкодженого транспортного засобу марки «Ford Kuga», державний номерний знак НОМЕР_1 , було використано нові комплектуючі частини, тому відповідач не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої кодифікації при відшкодуванні збитків, відтак відповідач має нести відповідальність у розмірі відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Отже, вважає, що правильною вимогою до відповідача є про стягнення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Із урахуванням наведеного, представник апелянта вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а суд першої інстанції неправомірно відмовив у стягненні з відповідача суми боргу в розмірі 29223,36 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначає про те, що суд першої інстанції об`єктивно оцінив всі докази по справі і на підставі існуючих норм матеріального права ухвалив законне рішення.

Вимога позивача не є регресною, а цивільно-правова відповідальність на його автомобіль на момент настання страхової події була застрахована у ПАТ «СК «КРАЇНА», яке виплатило частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 44 619,58 грн. Відтак, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на нього, як на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові ВС від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц та ВП ВС від 03.11.2018 у справі № 760/15471/15-ц.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишити рішення суду першої інстанції без змін.

У судове засідання представник ПАТ «Страхова компанія «АРКС» не з`явився, у письмових поясненнях, які надійшли на адресу суду просив розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задоволити.

Відповідач у судовому засіданні скаргу не визнав. Просив відмовити в її задоволенні та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Вислухавши доповідача, пояснення відповідача, перевіривши письмові матеріали справи, апеляційний суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає.

Судом встановлено, що 21 травня 2019 року АТ «СК АХА Страхування» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС») та ОСОБА_2 уклали договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 134029а9і, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «FordKuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до умов даного договору АТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку компенсувати на користь страхувальника прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками. Страховими ризиками згідно умов даного договору є, у тому числі, збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання та/або комплектуючих елементів ТЗ внаслідок ДТП (а.с.33-34).

Згідно із полісом № АО/3813761 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальником за яким є ОСОБА_2 , забезпечений транспортний засіб - марки «Ford Kuga», 2016 року випуску, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить сто тисяч гривень. Строк дії полісу з 21.05.2019 по 20.05.2020 (а.с. 41).

Згідно із полісом на легковий автомобіль марки «Nissan Vanette», номерний знак НОМЕР_2 , діючим на 03.07.2019, страхова компанія - АТ «СК «КРАЇНА», ліміт за шкоду майну складає 100 000,00 (а.с.40).

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2019 року, яка набрала законної сили 10 вересня 2019 року (справа № 344/12350/19), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. При цьому, суддею встановлено, що 03.07.2019 о 18 год 43 хв на перехресті вул. Хриплинська - вул. Незалежності в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 на регульованому перехресті, керуючи транспортним засобом NISSAN VANETTE, номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з транспортним засобом FORD KUGA, номерний знак НОМЕР_1 , який зупинився попереду, щоб зробити розворот ліворуч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.12)

Згідно рахунку ТзОВ «Альянс-А» № Сч00024362 від 08.07.2019, вартість виконаних робіт згідно калькуляції № 1.003.19.0012360 щодо кузовного ремонту транспортного засобу «FORD», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 складає 61 535,78 грн (ціна без ПДВ), з ПДВ 73 842,94 грн (а.с.16).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування в рамках ПУ, розмір страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи складає: 44619,58 грн, коефіцієнт фізичного зносу 0,5200 (а.с.21).

Згідно із страховим актом про «Пряме врегулювання збитку» № ARX2485697 від 08.08.2019, потерпілою особою у якому зазначено ОСОБА_2 , транспортний засіб «FORD KUGA», д.н. НОМЕР_1 , розрахований розмір заподіяного збитку складає 44619,58 грн, страховик відповідальної особи - ПАТ «СК «Україна» (а.с. 14).

АТ «СК «АРКС» складено страховий акт № ARX2485698 від 08.08.2019 за договором страхування 134029а9і між ОСОБА_2 , згідно із яким, комісія дійшла висновку, що ДТП, яка мала місце 03 липня 2019 року є страховою подією, у зв`язку з чим у АТ «СК «АРКС» виникло право регресу на суму 29223,36 грн (а.с.13).

14 жовтня 2019 року АТ «СК «АРКС» направило ОСОБА_1 претензію про регресні вимоги на суму 29 223,36 грн. У зазначеній претензії йдеться про те, що частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 44619,58 грн ПАТ «СК «КРАЇНА» було компенсовано АТ «СК «АРКС» відповідно до процедури прямого врегулювання збитку. Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 29223,36 грн, яка не покривається процедурою прямого врегулювання збитку, та підлягає оплаті винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, АТ «СК «АРКС» вимагало сплатити ОСОБА_1 в добровільному порядку протягом семи днів (а.с.8).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач жодним чином не порушує права позивача, оскільки до ПАТ «СК «КРАЇНА» як страховика ОСОБА_1 , з вини якого сталася ДТП, перейшов обов`язок відшкодувати шкоду, завдану з вини останнього в межах ліміту відповідальності, яка, в даному випадку, не перевищила 100 000 грн.

Колегія суддів погоджується із таким висновком, з огляду на таке.

Згідно із частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Порядок відшкодування такої шкоди регламентований Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 3 вказаного закону передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно із пунктом 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що цивільна відповідальність ОСОБА_1 - винуватця дорожньо-транспортної пригоди, яка визнана страховим випадком, на час його настання була застрахована, а отже, страховик (ПАТ «СК «КРАЇНА»), який хоч і не завдав шкоди, виступає зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. При цьому, особа, яка завдала шкоди повинна нести зобов`язання щодо відшкодування такої шкоди за умови, що розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Відтак, встановивши, що розмір завданої шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчиненні якої визнано відповідача не перевищує ліміт його відповідальності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з приводу правильності пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_1 , оскільки такі не узгоджуються із нормами чинного законодавства та не враховують обставин встановлених судом, при постановленні оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки суду першої інстанції, із якими погоджується апеляційний суд, відповідають також висновкам ВП ВС, викладеним у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/154/71/15-ц, згідно із якою відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Тобто ВП ВС дійшла висновку, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Доказів, які би свідчили про те, що у страховика (ПАТ «СК «КРАЇНА») не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування, судом не встановлено, як і не встановлено, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Як встановлено в ході розгляду справи, позивач закладаючи вимогу про проведення відшкодування понесених витрат до страхової компанії винуватця ДТП не включив суму 29223,36 грн, а вимагав виплатити тільки 44619,58 грн, обґрунтовуючи це механізмом прямого врегулювання.

Однак такий механізм нічим не обґрунтований та суперечить вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо відшкодування оціненої шкоди.

Фактично, позивач поніс витрати та звертається в порядку суброгації за відшкодуванням того, що повернув. Тому його дії щодо перенесення відповідальності за частину відшкодування - знос автомобіля на відповідача, не можна вважати обґрунтованими, оскільки відповідальність останнього наступає у випадку недостачі страхового відшкодування або відсутності обов`язку страхової компанії.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів проходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «АРКС» залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 22 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач: Василишин Л.В.

Судді: Горейко М.Д.

Максюта І.О.