Справа № 740/5833/21
Провадження № 2/740/1518/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Головний державний виконавець Ніжинського відділу державної виконавчої сліжби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Чуб А.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не пiдлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 21 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., яким з нього звернуто стягнення заборгованості у сумі 42803,36 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами».

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою державного виконавця Чуб А.А. від 05.07.2021 було вікрито виконавче провадження №65963761 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. №1320 від 21.01.2020 про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 42803,36 грн заборгованості за кредитним договором від 24.10.2013.

Вважає, що вказаний виконавчий напис є незаконним, винесеним з порушенням вимог чинного закоподавства України та не підлягає виконанню з огляду на наступне.

Зазначає, що неможливо встановити, чи звернувся стягував про вчинення виконавчого напису у межах трирічного строку. Відсутня інформація про надсилання йому вимоги про усунення порушень та докази отримання ним такої вимоги. Вважає, що нотаріусом не надані документи на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені.

Від представника позивача адвоката Гринь Л.В. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та підтримку позову.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі та про визнання позову. Одночасно просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 16 000 грн до 1907 грн.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,у судове засідання не з*явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 42803,36 грн.

05.07.2021 державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відкрито виконавче провадження ВП №65963761 по виконанню виконавчого напису №1320 від 21.01.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 42803,36 грн заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права, тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного, тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус не впевнився у відсутності заперечень боржника щодо заборгованості.

За викладених обставин, у приватного нотаріуса не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу.

Згідно правової позиції, висловленої у постанові КЦС ВС від 23 січня 2018 року у справі №310/9293/15-ц, правового висновку в постанові ВСУ від 05.07.2017 р. №6-887/цс 17 у разі встановлення судом фактичних обставин, що спростовують безспірність заборгованості, порушення вимог закону про порядок видачі виконавчого напису, підлягає захисту право боржника, що дає підстави задовольнити вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що вимога відповідача не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню у порядку вчинення нотаріального напису. Саме з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно квитанцій № 17 від 04 жовтня 2021 року та № 18 від04 жовтня 2021 року позивачем було сплачено 1362 грн судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, по справі позивачем згідно договору про надання правничої допомоги від 14 вересня 2021 року було укладено договір про надання правничої допомоги з адвокатом Гринь Л.В. За надання правової допомоги позивачем було проведено оплату витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн, що підтверджується меморіальними ордерами від 27 вересня 2021 року та від 14 вересня 2021 року) та звітом про виконані роботи по договору від 14 вересня 2021 року.

Відповідно до ч.2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи клопотання представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами», беручи до уваги складність справи та виконаних адвокатом послуг і їх обсяг, а так само фактично витрачений ним час і понесені витрати, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України суд вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень.

Керуючись ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.50, 87, 88 Закону «Про нотаріат», ст.4, 12, 13, 81, 83, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати таким, що не пiдлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований у реєстрі за №1320, яким з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , звернуто стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у сумі 42803,36 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», код 35017877, адреса: 08200, Київська область, м.Ірпінь, вул.Стельмаха, 9А, офіс 203, на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у сумі 1362 та 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу, а всього стягнути 6362 (шість тисяч триста шістдесят дві) грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т. Ковальова