СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11583/20

пр. № 2/759/1130/21

11 листопада 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участі секретаря судових засідань Сироти А.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог: Головне управління юстиції у м.Києві про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом про встановлення юридичного факту родинних відносин, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 являється троюрідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, право власності на 6/10 частини квартири АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що 21.09.2011р. ОСОБА_6 склала заповіт, відповідно до якого все її майно, рухоме та нерухоме вона заповіла: 4/10 частини ОСОБА_3 , 4/10 частини ОСОБА_1 , 1/10 частини ОСОБА_4 та 1/10 частини ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Після її смерті залишилося спадкове нерухоме майно, що складається з квартири АДРЕСА_1 . Ѕ частина квартири належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло. Інша Ѕ частина квартири належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. З метою отримання спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулася із заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. ОСОБА_7 своєю заявою відмовилася від отримання спадщини. 07.07.2020р. позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 4/10 частин квартири. У свідоцтві державний нотаріус вказала, що на свідоцтво про право на спадщину на 6/10 часток квартири не видано. 07.07.2020р. державний нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 6/10 частини квартири, у зв`язку з тим, що ця частка охоплена заповітом, а я не є спадкоємцем за законом. Позивач вказує, що вона є троюрідною тіткою, документів, що підтверджують факт перебування у родинних відносинах не збереглися. Останні 17 років вона допомагала померлій у побуті, купувала продукти харчування та допомагала у вирішенні побутових проблем. ОСОБА_1 займалась похованням померлої, повністю сплатила всі рахунки за поховання Фактично останні п`ять років вона проживали однією сім`єю, що дає право успадкувати за законом в порядку п`ятої черги спадкування 6/10 частини квартири. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.07.2020року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

23.09.2021 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлені про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлений про день, час та місце розгляду справи, просила розглядати справу без її участі та ухвалити справедливе, законне та обгрунтоване рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

21.09.2011р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 склала заповіт відповідно до якого заповідала все своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було і з чого не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідала ОСОБА_3 - племінниці, ІНФОРМАЦІЯ_5 - 4/10 частини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - 4/10 частини; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 -1/10 частини; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - 1/10 частини/а.с.8/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 /а.с.9/.

Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно.

03.09.2019р. ОСОБА_1 подала в дванадцяту київську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини/а.с. 53/.

ОСОБА_4 подала заяву в якій зазначила, що спадщину у встановленому законом порядку не приймала, на неї не претендує та в суд за продовженням строку прийняття спадщини звертатися не буде/а.с.71/.

16.02.2020р. ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини/а.с.75/.

Постановою державного нотаріуса від 16.03.2020р. ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 пропустила, передбачений законодавством шестимісячний термін прийняття спадщини/а.с.78/.

07.07.2020р. ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 4/10 частки квартири АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину на 6/10 часток квартири ще не видано/а.с.108/.

07.07.2020р. ОСОБА_1 подала заяву до Дванадцятої Київської нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом/а.с.111/.

Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської нотаріальної контори Щербини Я.О. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 6/10 часток квартири, які належали ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що ця частка не охоплена заповітом та ОСОБА_1 не є спадкоємцем за законом/а.с.112/.

На підставі ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч.ч. 1-2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (статті 1261-1264 ЦК України).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що під час вирішення питання, хто є спадкоємцями за законом, необхідно враховувати такі юридичні факти, як: родинні відносини (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця.

Ступінь споріднення визначається кількістю народжень, що пов`язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних відносинах.

Відповідно до статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування мають родичі четвертого-шостого ступеня споріднення, якщо відсутні спадкоємці перших чотирьох черг (родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення). До родичів четвертого ступеня споріднення належать діти рідних племінників та племінниць спадкодавця (двоюрідні онуки та онучки) і рідні брати та сестри його діда та баби (двоюрідні дід та баба). До родичів п`ятого ступеня споріднення належать діти його двоюрідних онуків і онучок (двоюрідні правнуки та правнучки), діти його двоюрідних братів та сестер (двоюрідні племінниці та племінники), діти його двоюрідних дідів та бабок (двоюрідні дядьки та тітки). Родичі шостого ступеня споріднення - це діти його двоюрідних правнуків та правнучок (двоюрідні праправнуки та праправнучки), діти його двоюрідних племінників та племінниць (троюрідні онуки та онучки), діти його двоюрідних дядьків та тіток (троюрідні брати та сестри).

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Верховного Суду у постанові від 11.06.2020 року у справі № 148/2025/17.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів підтвердження наявності родинних зв`язків між позивачем та спадкодавцем четвертого-шостого ступеня споріднення. Спадкодавець у своєму заповіті визнала та вказала одну племінницю ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засідання ОСОБА_8 суду показала, що вона є сусідкою позивача та знала спадкодавицю як тітку позивача.

Суд не приймає до уваги покази свідка, оскільки судове рішення не може грунтуватися на показах одного свідка.

Посилання на те, що позивач є троюрідною тіткою спадкодавця, у зв`язку із чим має право на спадкування, не ґрунтується на законі, оскільки троюрідна тітка не входить до кола спадкоємців за законом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування факту наявності родинних зв`язків, з якими пов`язано право на спадкування за законом.

Крім того, слід зазначити, що за заповітом ОСОБА_6 заповіла: 4/10 частини ОСОБА_3 , 4/10 частини ОСОБА_1 , 1/10 частини ОСОБА_4 та 1/10 частини ОСОБА_5 , тобто за життя спадкодавець розпорядилася своїм майном.

Враховуючи недоведеність позивачем права на спадкування, у розумінні ст.1265 ЦК України, юридичні факти, про встановлення яких просить позивач, не породжують щодо неї юридичних наслідків, оскільки правового значення для вирішення питання про визнання права власності у порядку спадкування не мають, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 315, 1216,1217, 1223, 1258, 1259.1261-1265 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог: Головне управління юстиції у м.Києві про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко