Справа № 301/2044/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 серпня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Мацунича М. В., Кондора Р. Ю.,

з участю секретарки судового засідання Терпай С. М.,

розглянувши у відритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про захист права власності від незаконних посягань, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 3 вересня 2020 року, ухвалене суддею Левком Т. Ю., повний текст рішення складено 11.09.2020,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про захист права власності від незаконних посягань.

Позов обґрунтувала тим, що на підставі рішень виконкому Іршавської міської ради № 163 від 25.02.1997, № 49 від 21.02.2008 їй було надано дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт по добудові до житлового будинку АДРЕСА_1 . У період з 2001 по 2008 роки вона провела реконструкцію-добудову до власної квартири АДРЕСА_2 по вказаній адресі. Ця добудова здійснена нею на приватизованій земельній ділянці, що підтверджується відповідним державним актом на землю.

Зазначала, що добудова до будинку проводилась на підставі виданого їй дозволу на виконання будівельних робіт № 1488 від 01.10.2008 із завершення реконструкції власної квартири АДРЕСА_2 . Актом державної приймальної комісії «Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта» від 24.11.2008, затвердженого розпорядженням голови Іршавської РДА № 942 від 26.11.2008 і зареєстрованого в Інспекції ДАБК у Закарпатській області № 1574 від 28.11.2008, проведену нею добудову (реконструкцію) прийнято /здано/ в експлуатацію. Відповідно до цього акту державної приймальної комісії та розпорядження голови Іршавської РДА, Іршавська міська рада прийняла рішення № 40 від 26.02.2010 про видачу їй свідоцтва про право власності на квартиру з добудовою за адресою: АДРЕСА_4 . Як наслідок нею отримано відповідне свідоцтва про право власності від 06.03.2010.

З огляду на це стверджувала, що проведена нею добудова (реконструкція квартири) є законною та не є самочинним будівництвом.

Також указувала, що у 2015 році вона перереєструвала дану добудову, тобто по Ѕ частині за собою та її чоловіком, про що свідчить витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.04.2015.

Добудовані нею дві кімнати площею 18,4 кв м та 25 кв м знаходяться на першому поверсі будинку, між нею і сусідом ОСОБА_3 було досягнуто домовленості про їх викуп, однак згодом ОСОБА_3 відмовився їх викуповувати і на початку 2016 року подарував належну йому квартиру АДРЕСА_5 своєму сину ОСОБА_2 , який закрив їй доступ до однієї з кімнат, а тому вона звернулася до державного реєстратора для реєстрації добудованих двох кімнат окремо від інших частин квартири.

У 2016 році вона виготовила будівельний паспорт окремо на ці дві кімнати та подала декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 06.12.2016 № ЗК 02» на об`єкт: «Прибудова до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 ».

6 грудня 2016 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області (далі - Управління ДАБІ у Закарпатській області) було зареєстровано дану декларацію, а 23 грудня 2016 року державним реєстратором прийнято рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 33135971, якими на підставі цієї декларації дві кімнати площею 18,4 кв м і 25 кв м, що знаходяться на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , зареєстровано окремо від іншої частини квартири за нею й її чоловіком ОСОБА_4 .

Посилалась, що у грудні 2017 року, тобто аж через один рік, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 оскаржили вказану декларацію до Управління ДАБІ у Закарпатській області і, як наслідок, головним інспектором будівельного нагляду цього Управління ДАБІ було прийнято рішення № 02-ск від 22.12.2017 «Про скасування декларації про готовність до експлуатації об`єкта» та цього ж дня в. о. начальника Управління ДАБІ у Закарпатській області видано наказ № 02-ск «Про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації» від 06.12.2016 № ЗК 02» на об`єкт: «Прибудова до житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_6 .

Ці рішення та наказ Управління ДАБІ у Закарпатській області вважає протиправними внаслідок: - їх суперечності Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ № 553 від 23.05.2011, щодо проведення позапланової перевірки, зокрема не пізніше трьох місяців із дня подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а не через рік як у даному випадку; - неможливості їх прийняття відповідачем, оскільки на підставі спірної декларації нею вже було зареєстровано право власності на окремі ці дві кімнати, а відтак вона вичерпала свою дію фактом її виконання і не могла бути скасована цим управлінням ДАБІ; - зазначені дві кімнати не є самовільним будівництвом, так як вони збудовані законно, здані ще в експлуатацію у 2008 році та на них видано відповідне свідоцтво на право власності; - проведення позапланової перевірки без її повідомлення й участі, не ознайомлення із актом про виявленні порушення, можливості подати на них свої зауваження та надати з цього приводу пояснення.

За наведених обставин просила захистити її право власності на дві добудовані кімнати площею 18,4 кв м та 25 кв м на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 від протиправних посягань Державної архітектурно-будівельної інспекції України шляхом визнання протиправними та скасування рішення головного інспектора будівельного нагляду Управління ДАБІ у Закарпатській області № 02-СК від 22.12.2017 «Про скасування декларації про готовність до експлуатації об`єкта» та наказ в. о. начальника Управління ДАБІ у Закарпатській області № 02-СК від 22.12.2017 «Про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта » від 06.12.2016 № ЗК 02 на об`єкт: «Прибудова до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 ».

Розпорядженням голови Іршавського районного суду Закарпатської області Даруди І.А. від 12.09.2019 № 11/19 цю справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано на розгляд до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 3 вересня 2020 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Вирішено захистити право власності ОСОБА_1 на дві добудовані кімнати площею 18,4 кв м та 25 кв м на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 від протиправних посягань Державної архітектурно-будівельної інспекції України шляхом визнання протиправними та скасування рішення головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області № 02-СК від 22.12.2017 «Про скасування декларації про готовність до експлуатації об`єкта» та наказ в. о. начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області № 02-СК від 22.12.2017 «Про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта » від 06.12.2016 № ЗК 02 на об`єкт: «Прибудова до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 ».

Стягнуто з Державної архітектурно-будівельної інспекції України та Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 768,40 грн судового збору у рівних частинах із кожного.

Ухвалою судді Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року, зокрема поновлено ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження заочного рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.09.2020.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначене рішення суду першої інстанції вважає незаконним та необґрунтованим через порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невірну оцінку наявним у справі доказам.

Скарга мотивована тим, що місцевий суд належним чином не звернув уваги на перебування земельної ділянки, на якій знаходиться прибудова, у спільній частковій власності з власниками інших квартир будинку, та позивачкою не надано доказів наявності згоди інших співвласників землі на проведення добудови. Також суд не дав жодної оцінки повторному використанню ОСОБА_1 у декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 06.12.2016 № ЗК 02 вже реалізованого у 2008 році дозволу Інспекції ДАБК у Закарпатській області на виконання будівельних робіт № 1448 від 02.10.2008, який слугував підставою для прийняття (здачі) проведеної добудови (реконструкції) в експлуатацію, а згодом і видачі свідоцтва про право власності згідно з відповідними розпорядженням голови Іршавської РДА і рішення Іршавської міської ради.

Стверджував апелянт і те, що відсутнім є у матеріалах справи будівельний паспорт на окремі дві кімнати та на який посилалися позивачка і суд у рішенні. На його думку, Управління ДАБІ у Закарпатській області правомірно і відповідно до ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» скасувало спірну декларацію про готовність до експлуатації об`єкта від 06.12.2016 № ЗК 02 внаслідок зазначення у ній ОСОБА_1 недостовірної інформації, що дає підстави вважати про самочинність даного об`єкту будівництва.

З огляду на викладене просив оскаржене заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_1 не скористалася.

У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_3 - адвокат Бойко Б.Б. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав наведених у ній.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Водночас 18.08.2021 до початку розгляду справи від позивачки ОСОБА_1 надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності з одночасним проханням оскаржене рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. За таких обставин неявка позивачки, відповідачів та третьої особи ОСОБА_2 , відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представника третьої особи ОСОБА_3 - адвоката Бойка Б.Б., перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_5 , на підставі договору дарування від 01.03.2016, належить на праві власності ОСОБА_2 , що констатовано постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 у справі № 857/3917/19, яка набрала законної сили (а.с.50-56), та не заперечується учасниками справи.

Як убачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 011001 від 15.07.2005, то співвласниками (без визначення часток) земельної ділянки будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_3 (а.с.100).

Рішенням виконкому Іршавської міської ради за № 163 від 25.02.1997 ОСОБА_1 надано дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт по добудові до житлового будинку АДРЕСА_1 , а рішенням цього ж виконкому за № 49 від 21.02.2008 затверджено ОСОБА_1 матеріали попереднього погодження і надано дозвіл на реконструкцію належної квартири за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.98-99).

Згідно з дозволом інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області на виконання будівельних робіт від 02.10.2008 № 1488 ОСОБА_1 дозволено виконання будівельних робіт із завершення реконструкції власної квартири АДРЕСА_2 (а.с.101).

Актом державної приймальної комісії від 24.11.2008 прийнято в експлуатацію реконструйовану квартиру АДРЕСА_7 , який затверджений розпорядженням голови Іршавської РДА від 26.11.2008 № 942 та зареєстрований в інспекції ДАБК у Закарпатській області від 28.11.2008 № 1574 (а.с.102-106).

Рішенням виконавчого комітету Іршавської міської ради від 26.02.2010 № 40 вирішено видати ОСОБА_1 свідоцтво про право приватної власності на квартиру з добудовою квартири АДРЕСА_7 (а.с.107).

Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Іршавської міської ради Закарпатської області від 06.03.2010, вбачається, що ОСОБА_5 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_7 , загальною площею 158,6 кв м, житловою площею 62,7 кв м (а.с.108).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексним номером 35789473 від 01.04.2015, співвласниками квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 161,4 кв м, житловою площею 82,9 кв м, є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по Ѕ частці кожен. Датою державної реєстрації права власності є 27.03.2015 за номерами записів про право власності 9256161, 9256204 (а.с.109, 110).

Управлінням ДАБІ у Закарпатській області 06.12.2016 зареєстровано декларацію № ЗК 02 про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності - «Прибудова до житлового будинку в АДРЕСА_6 ». Категорія будівництва - ІІ. Згідно з указаної декларації зазначено: інженер технічного нагляду - ОСОБА_8 ; генеральний підрядник - ПП ОСОБА_9 ; виконавець робіт - ОСОБА_9 (наказ № 3 від 30.09.2008); генеральний проектувальник - ПП ОСОБА_10 ; головний експерт - Скорик В.П., сертифікат АЕ №000158 (а.с.113-118).

Як видно з рішення державного реєстратора Калинича І.В. про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 33135971 від 23.12.2016, то ним вирішено внести зміни до розділу цього реєстру з відкриттям розділу на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 19 (а.с.119).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексним номером запису 76832965 від 23.12.2016 на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 19, а саме квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 161,4 кв. м, житловою площею 82,9 кв м, із зазначенням відомостей про складові частини об`єкту нерухомого майна у вигляді: прибудови А', загальною площею 26,4 кв м; прибудови А'', загальною площею 14,5 кв м; гаражу Б. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 01.04.2015, видане державним реєстратором, технічний паспорт № 222/11/16 від 24.11.2016, виданий ФОП ОСОБА_11 та декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 06.12.2016 № ЗК 02, видавник Управління ДАБІ у Закарпатській області (а.с.120-121).

1 грудня 2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_12 та ОСОБА_3 звернулися до в. о. начальника Управління ДАБІ у Закарпатській області Бокшана С. з заявою про проведення перевірки та вжиття відповідних заходів щодо подання ОСОБА_1 неправдивих відомостей у декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІ категорії складності - прибудова житлового будинку в АДРЕСА_6 , зареєстрованої 06.12.2016 за № ЗК 02 (а.с.122).

22 грудня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду Управління ДАБІ у Закарпатській області Новаком В.І., у зв`язку з поданням недостовірних відомостей, які дають підставу вважати об`єкт самочинним будівництвом, керуючись ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності, прийнято рішення за № 02-СК «Про скасування декларації про готовність до експлуатації об`єкта», яким скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 06.12.2016 №ЗК02 на об`єкт «Прибудова до житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_6 /замовник - ОСОБА_1 / (а.с.123).

На підставі цього рішення головного інспектора будівельного нагляду Управління ДАБІ у Закарпатській області від 22.12.2017 № 02-СК «Про скасування декларації про готовність до експлуатації об`єкта» та службової записки від 15.12.2017 № 153, в. о. начальника Управління ДАБІ у Закарпатській області Бокшан С.В. видано наказ від 22.12.2017 № 02-СК «Про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації», де пунктом 1 визначено вважати скасованою декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 06.12.2016 № ЗК02 на об`єкт «Прибудова до житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_6 (замовник - ОСОБА_1 ). Пунктом 2 вказаного наказу доручено сектору по роботі з дозвільними документами забезпечити негайне направлення копії рішення головного інспектора будівельного нагляду та наказу до Державної архітектурно-будівельної інспекції України для вилучення відомостей щодо декларації про початок виконання будівельних робіт від 06.12.2016 № ЗК02 з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі та анулювання зазначених документів (а.с.123-а).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Управління ДАБІ у Закарпатській області у спірних правовідносинах регулюються, зокрема, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції станом на 06.12.2016) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I - III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Частиною п`ятою цієї є ж статті врегульовано, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою, зокрема для оформлення права власності на нього (ч. 9 ст. 39).

Частиною другою ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції станом на 22.12.2017) передбачалось, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Також пунктом 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 409 від 07.06.2017) констатувалось, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування. Про скасування реєстрації декларації замовнику письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування. Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими пунктом 17 цього розділу.

Аналіз наведених вище норм законодавства дає підстави вважати, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» і Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю надано право скасовувати декларації про готовність об`єкта до експлуатації у разі виявлення інспекцією факту подання недостовірних даних, наведених у такій декларації.

Про скасування декларації інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю видається відповідний розпорядчий акт (наказ). При цьому після скасування реєстрації декларації, замовник не позбавляється права повторно подати таку декларацію у відповідності з вимогами законодавства.

Водночас слід урахувати й те, що реєстрація декларації підлягає скасуванню у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання не будь-яких недостовірних даних, а лише тих, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом (постанова Верховного Суду від 05.12.2019 у справі №818/878/16).

Перелік підстав, за яких об`єкт вважається самочинним будівництвом, наведено у статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункті 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Зі змісту положень статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку № 553 вбачається, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт.

Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва, у зв`язку з чим такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту.

Після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 804/1510/16, від 2 жовтня 2018 року у справі № 465/1461/16-а, від 5 червня 2019 року у справі № 815/3172/18, від 23 липня 2019 року у справі № 826/5607/17, висновки якого враховуються судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Пунктом 19 ч. 1 ст. 4 КАС України встановлено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Реєстрація органом ДАБІ декларації про готовність об`єкта до експлуатації є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, який вичерпує свою дію фактом виконання.

Суб`єкти владних повноважень не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між суб`єктом владних повноважень і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп.

Ненормативні правові акти суб`єкта владних повноважень, ураховуючи також і наявність делегованих повноважень, є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені таким суб`єктом після їх виконання.

Отже, на переконання колегії суддів, відповідач Управління ДАБІ у Закарпатській області управі було прийняти оскаржувані рішення і наказ лише до реєстрації 23.12.2016 позивачкою ОСОБА_1 права власності на згаданий об`єкт нерухомості, оскільки після цього часу цим рішенням і наказом порушується принцип правової визначеності, адже рішення суб`єкта владних повноважень про самостійне скасування власного рішення не виключає ознак можливого «свавільного» рішення, яке ставить особу (суб`єкта приватного права) в нерівне становище та створює ситуацію незахищеності.

Водночас апеляційний суд звертає увагу і на те, що заявники ОСОБА_2 , ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , у разі незгоди із зареєстрованою декларацію про готовність до експлуатації об`єкта від 06.12.2016 за № ЗК 02, не були позбавленні можливості оскаржити її в судовому порядку. Таку можливість оскаржити в судовому порядку спірної декларації мало й Управління ДАБІ у Закарпатській області. До речі, відповідно до ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинної до нині з 01.12.2019 на підставі Закону № 199-ІХ від 17.10.2019), передбачено обов`язок органу державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду саме звертатися до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації.

Крім того, у разі наявності всіх визначених законом підстав уважати даний об`єкт самочинним будівництвом, Управління ДАБІ у Закарпатській області чи особи права яких можливо порушені таким самочинним будівництвом управі були, відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, звернутися до суду з відповідним позовом про проведення перебудови, а вразі неможливості проведення такої перебудови - знесенню самочинно збудованого об`єкта в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, що оскаржувані рішення і наказ Управління ДАБІ у Закарпатській області не можуть уважатися правомірними.

Зважаючи на те, що оскаржені рішення головного інспектора будівельного нагляду Управління ДАБІ у Закарпатській області № 02-СК від 22.12.2017 «Про скасування декларації про готовність до експлуатації об`єкта» та наказ в. о. начальника Управління ДАБІ у Закарпатській області № 02-СК від 22.12.2017 «Про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта» від 06.12.2016 № ЗК 02 на об`єкт: «Прибудова до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 » є незаконними внаслідок їх прийняття суб`єктом владних повноважень, який не мав на це права, а відтак інші доводи учасників справи щодо достовірності чи недостовірності наведених у спірній декларації відомостей, самочинного або несамочинного будівництва даного об`єкту нерухомості апеляційним судом не перевіряються та можуть бути предметом іншого судового розгляду за відповідним позовом особи права якої порушено чи уповноваженого на те органу державної влади.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Недоліки вирішення місцевим судом даного спору носять характер формальних міркувань та не впливають на правильність і справедливість ухваленого судом першої інстанції рішення.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтується на положеннях закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржене рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, апеляційний суд не вбачає.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 3 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів із дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2021 року.

Суддя-доповідачка

Судді