Справа № 365/499/20
Номер провадження: 2/365/66/21
17.02.2021 смт. Згурівка Київської області
Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Денисенко Н.О.
судового засідання Матвієнко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,
20 листопада 2020 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку номер АДРЕСА_1 . В цьому будинку з 2015 року зареєстрована ОСОБА_2 , яка в ньому ніколи не проживала та була зареєстрована з метою отримання роботи у місті Києві. Відповідач не надає довідки про доходи, тому вона не може отримати субсидію. Нарахування комунальних платежів проводиться з урахуванням відповідача, тоді як остання за зазначеною адресою не проживає, комунальні платежі не сплачує та не несе витрат по утриманню спірного житлового будинку. Факт непроживання відповідача понад один рік у будинку підтверджується актом обстеження від 29.10.2020, тому просить визнати відповідача, такою, що втратила право користування спірним житловим будинком, та стягнути витрати по сплаті судового збору.
У судове засідання сторони повторно не з`явилися про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, відповідач - за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відсутня за такою адресою, про причини неявки суду не повідомила, своїх заперечень та відзиву на позов не подала. Відповідні оголошення про виклик відповідача були обпубліковані на веб-порталі судової влади України. Позивач направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю.
Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку номер АДРЕСА_1 (а.с.7, 10, 11-13 - копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічного паспорта). В цьому житловому будинку, крім власника, з 08.10.2015 зареєстрована ОСОБА_2 , яка за цією адресою не проживає. Особисті речі відповідача та речі вжитку у будинку не виявлені (а.с.18-19 - копія будинкової книги, акт обстеження).
В ході розгляду справи не встановлено, що між сторонами існують договірні відносини з приводу користування житлом.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 04.11.1950, підписаної від імені України 09.11.1995 та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (рішення у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства»)
Відповідно до п.п. 19, 22 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач відсутня у спірному житловому будинку без поважних причин понад один рік, між сторонами не існують договірні відносини з приводу користування житлом, тому вбачається, що вона втратила інтерес до цього житлового приміщення та право на користування ним, що належить позивачу на праві приватної власності.
Позивач сплатила судовий збір в розмірі 840,80 грн, який підлягає стягненню із відповідача на її користь (а.с.24 - квитанція).
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-83, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 281, 282 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування будинком номер АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Згурівським районним судом Київської області за письмовою заявою ОСОБА_2 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрована по АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 17 лютого 2021 року.

Головуючий суддя Н.О. Денисенко