Справа № 464/7204/20
пр.№ 2/464/590/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/7204/20

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: захист прав споживачів шляхом відшкодування збитків внаслідок невиконання договору про надання туристичних послуг

Обставини справи

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова в порядку цивільного судочинства із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь вартість сплачених та ненаданих туристичних послуг на суму 45 000 грн, покликаючись на неповернення таких.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 19 травня 2021 року постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач скористалась наданим ч.3 ст.211 ЦПК України правом щодо розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлялась судова повістка за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач у порядку п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається такою, яка належним чином повідомлена про розгляд справи. Додатково відповідачу надсилалось SMS-повідомлення.

Відповідач у судові засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила та не подала суду відзив на позовну заяву, клопотання про продовження процесуального строку у зв`язку із карантинними заходами не заявлено.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

У судове засідання 02 грудня 2021 року сторони не з`явилися, у зв`язку з чим на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За даними позовної заяви позивач ОСОБА_1 звернулася в туристичне агентство «Pronto Travel», директором якого є відповідач ОСОБА_2 , заброньовано у туроператора «TEZ TOUR» відпочинок в Аланьї (Анталія, Туреччина) на 4 осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за 45 000 грн.

Позивачем отримано ваучер 125823121 «TEZ TOUR».

Водночас представником авіакомпанії складено акт про відмову в перевезенні у зв`язку із недостатньою кількістю днів у паспорті сина ОСОБА_4 для перетину кордону з Туреччиною .

Спірні правовідносини врегульовано ст.ст.901, 902 ЦК України, Законом України «Про туризм».

За вимогами ст.ст.901, 902 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

За ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність.

Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (суб`єкти туристичної діяльності), є:

туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність;

туристичні агенти (турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг (ст.5 Закону України «Про туризм»).

Виходячи з приписів ст.ст.32, 33 Закону України «Про туризм», за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Заявляючи вимоги до відповідача - фізичної особи, позивачем належними та достатніми доказами не доведено, що така згідно із Законом України «Про туризм» є суб`єктом туристичної діяльності, на яку покладено майнову відповідальність за неналежне виконання своїх зобов`язань.

У ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому при вирішенні даного спору суд ураховує постанову Верховного суду від 24 вересня 2020 року у справі № 520/1396/18, за якою у разі встановлення судом факту видачі туроператором ваучера, який є формою письмового договору на туристичне обслуговування, відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор. У даній справі вимоги стосувалися, зокрема, відшкодування вартості туристичної поїздки.

Оскільки відповідач не виступає у даній справі туроператором, а тому не може нести відповідальність за вимогами про відшкодування вартості сплачених та ненаданих туристичних послуг.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Утім позивачем не пред`явлено вимогу до належного відповідача та не заявлено відповідного клопотання про його заміну/залучення співвідповідача.

Так, положеннями ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи. Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів (ч.1 ст.50 КПК України).

Законодавцем у ч.ч.1-4 ст.51 ЦПК України викладено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

За наведеними процесуальними нормами суд позбавлений можливості за власної ініціативи замінити/залучити співвідповідача. Тому, встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави, визначені ст.51 ЦПК України, для заміни неналежного відповідача/залучення належного відповідача, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Дану позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц.

За цих обставин, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, адже кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували даний висновок суду.

Судові витрати

У зв`язку із відмовою в позові судові витрати по сплаті судового збору до відшкодування позивачу не підлягають (ст.141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні позову.

Залишити за позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

Повне судове рішення складено 07 грудня 2021 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО