УХВАЛА

31 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 552/1381/21

провадження № 61-13661ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 07 травня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним пункту договору, відшкодування матеріальної

та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду

м. Полтави з позовом до АТ «державний ощадний банк України», в якому просив визнати пункт 2.10 депозитного договору недійсним та стягнути на його користь завдану шкоду у розмірі 37 270,84 грн, з яких: 22 270,84 грн - матеріальна шкода у формі невиплачених відсотків за умовами депозитного договору

та 15 000,00 грн - моральна шкода.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано недійсним пункт 2.10 договору № 42887316 на вклад «Мій депозит» на ім`я фізичної особи (з поповненням

та щомісячною виплатою процентів), укладеного 22 лютого 2017 року між

АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 в частині

не нарахування процентів на частину депозиту, що не перебуває під арештом. Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за договором № 42887316 на вклад «Мій депозит» на ім`я фізичної особи (з поповненням та щомісячною виплатою процентів) проценти на частину депозиту, на яку не було накладено арешт, за період з 06 червня 2018 року

до 26 травня 2020 року, із застосуванням процентних ставок, що діяли

за договором: з 22 серпня 2018 року - 3,25 %, з 21 лютого 2020 року - 0,75 %.

У задоволенні решти позову відмовлено.

11 серпня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку

до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду

м. Полтави від 07 травня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2021 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позову скасувати і ухвалити

в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають

з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені)

за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу

їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору у даній справі є вимоги майнового та немайнового характеру (визнання недійсним пункту депозитного договору та відшкодування шкоди). Я

к убачається з матеріалів касаційного провадження та оскаржуваних судових рішень ціна позову у даній справі становить 37 270,84 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00*100= 227 000,00 грн).

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить

до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи зазначене, справа є незначної складності та не належить

до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства

і не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано

на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу

на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави

від 07 травня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 19 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним пункту договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська