Справа № 331/5891/21
пр. № 2/335/5744/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи - Михайлівська сільська рада, Вільнянська державна нотаріально контора, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

19 листопада 2021 року з Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в порядку ст. 31 ЦПК України надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи - Михайлівська сільська рада, Вільнянська державна нотаріально контора, про визнання заповіту недійсним.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. (ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України), спори між судами про підсудність не допускаються.

Однак, вирішуючи питання про відкриття провадження за вказаним позовом суддя приходить до такого висновку.

Позивачі звернулися до суду за загальним правилом територіальної підсудності, що закріплене в ч. ч.1, 2 ст. 27 ЦПК України, якими передбачено пред`явлення позовів до фізичних осіб в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідачів, якщо інше не передбачено законом.

Проте зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі оспорюють заповіт, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 з приводу нерухомого майна, а саме: земельної ділянки кадастровий номер 232158400:02:001:0021, загальною площею 5.0578 га., з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с/рада Михайлівна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15;

- земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0087, загальною площею 5.3067 га.,з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с/рада Михайлівна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15, які належали померлій на праві власності;

а також будинку АДРЕСА_1 .

Статтею 30 ЦПК України внормовано правила виключної підсудністі, відповідно до яких позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являютьсься за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у пунктах 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 364,367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 370,372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Згідно з пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Кваліфікація об`єктів як нерухомого майна здійснюється відповідно до статей 181, 190 та 191 ЦК. При цьому за місцезнаходженням нерухомого майна повинні пред`являтися також позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому (щодо інвестиційних договорів про будівництво нерухомого майна, договорів про участь у фонді фінансування будівництва тощо).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Відповідно до п.п.6 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, тощо.

Віднесення позовів до виключної підсудності здійснюється, виходячи із критерію їх виникнення з приводу нерухомого майна, навіть коли вимоги не заявлені безпосередньо відносно самого нерухомого майна.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду (ч. 4ст. 263 ЦПК України). Так, Верховний Суд в постанові від 10.10.2019 у справі № 61-14226св19 вказав на те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності.

Відтак, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як вже було зазначено, спір між сторонами у даній справі виник саме з приводу визнання недійсним заповіту, за змістом якого ОСОБА_5 розпорядилась належним їй нерухлмим майном, яке територіально знаходиться в Вільнянському районі Запорізької області, тому до спірних правовідносин слід застосовувати саме правило виключної підсудності, передбаченої ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

На вказані правовідносини положення ч.1 ст. 27 ЦПК України не поширюються.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи предмет спору, яким є об`єкти нерухомого майна, розташовані у Вільянському районі Запорізької області, що є визначальною ознакою виключної підсудності для цілей розгляду справи за місцем знаходження такого майна, дана справа підлягає передачі до Вільнянського районного суду Запорізької області, до територіальної юрисдикції якого у порядку ч. 1 ст. 30 ЦПК України належить розгляд цієї позовної заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 30, 31, 32, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи Михайлівська сільська рада, Вільнянська державна нотаріально контора, про визнання заповіту недійсним - передати до Вільнянського районного суду Запорізької області, за підсудністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.В. Щаслива