22.01.2021 Єдиний унікальний номер 205/6963/20
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/6963/2020
Номер провадження: 2/205/522/2021
22 січня 2021 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_1 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування,-
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 18 травня 2017 року між ПАТ «Страхова Компанія «ІНГОССТРАХ» та ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № ABH0CPS-174101Q. Термін дії договору з 19.05.2017 року по 18.05.2018 року. Відповідно до умов договору позивач зобов`язався в разі настання страхового випадку відшкодувати збитки в межах страхової суми в порядку та на умовах передбачених договором. Предметом договору є майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «FORD Focus», р.н. НОМЕР_1 .
Представник позивача зазначає, що 21.09.2017 року о 14 год. 50 хв. у м. Дніпрі на вул. Набережна Заводська, ЕО № 360, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «FORD Focus», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «LDV convoy», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2017 року у справі № 205/6489/17 винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_1 (далі - Відповідач).
У відповідності до Аварійного сертифікату від 02.10.2017 року за № 721/17-9 розмір заподіяної шкоди автомобілю страхувальника з урахуванням зносу складає 8 576 (вісім тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 25 коп. Сума страхового відшкодування до виплати згідно з умовами Договору на підставі Страхового акту № Є.ENSTRAX/3-10333855 від 09.10.2017 року складає 7 547 (сім тисяч п`ятсот сорок сім) грн. 10 коп. без ПДВ. Згідно платіжного доручення від 10.10.2017 року № 1029231 суму страхового відшкодування сплачено у повному обсязі.
У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» суму страхового відшкодування у розмірі 7 547 (сім тисяч п`ятсот сорок сім) грн. 10 коп. та судові витрати по справі.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві позивач просив проводити розгляд справи у відсутності представника позивача.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Такий учасник справи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 18 травня 2017 року між ПАТ «Страхова Компанія «ІНГОССТРАХ» та ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № ABH0CPS-174101Q. Термін дії договору з 19.05.2017 року по 18.05.2018 року. Відповідно до умов договору позивач зобов`язався в разі настання страхового випадку відшкодувати збитки в межах страхової суми в порядку та на умовах передбачених договором. Предметом договору є майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «FORD Focus», р.н. НОМЕР_1 (а.с.6-7).
Матеріалами справи підтверджено, що 21.09.2017 року о 14 год. 50 хв. у м. Дніпрі на вул. Набережна Заводська, ЕО № 360, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «FORD Focus», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «LDV convoy», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2017 року у справі № 205/6489/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.).
22 вересня 2017 року ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» звернулось до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» з заявою про настання страхової події та виплати страхового відшкодування, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «FORD Focus», р.н. НОМЕР_1 (а.с.8)
Відповідно до Аварійного сертифікату від 02.10.2017 року за № 721/17-9 складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту автомобіля ««FORD Focus», р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 8 576 (вісім тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 25 коп. (а.с.13-19).
Згідно Страхового акту № Є.ENSTRAX/3-10333855 від 09.10.2017 року за Договором добровільного страхування наземного транспорту № ABH0CPS-174101Q року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику ТОВ «Автокредит Плюс» у розмірі 7 547 (сім тисяч п`ятсот сорок сім) грн. 10 коп. без ПДВ (а.с.21), що підтверджується платіжним дорученням № 1029231 від 10.10.2017 року (а.с.11).
Оскільки відповідач у досудовому порядку на звернення позивача щодо відшкодування понесених ним виплат від 13.11.2019 року не відреагував, такі виплати не компенсував, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до приписів ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Представник позивача у своїй позовній заяві порушив питання про стягнення заподіяної шкоди відповідно до ст. 993 ЦК України.
Нормами цивільного законодавства передбачено право зворотної вимоги за декількома правовідносинами.
Зокрема, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика слід розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Зокрема, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. В порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Суд зауважує, що регресні правовідносини регулюються загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. Суброгація може застосовуватися лише до майнового страхування.
Таким чином, вимога Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_1 є вимогою, що є похідною від суброгаційних прав страховика.
Оскільки в даному випадку позивач виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування і зобов`язання з приводу відшкодування шкоди збереглося (шкода ще не відшкодована відповідальною особою), то відбулася заміна суб`єкта в такому зобов`язанні щодо відшкодування шкоди і до позивача перейшли суброгаційні права.
За загальним правилом в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Тобто в даному випадку має значення саме сума страхового відшкодування виплачена позивачем потерпілій особі. Таким чином, зважаючи на всі обставини, що встановлені судом, вимоги позивача про стягнення з відповідача фактично сплаченої суми заподіяної шкоди є такими, що підлягають до задоволення в частині стягнення із відповідача фактично виплаченого грошового відшкодування.
Таким чином, оскільки відповідач є винною особою у вчиненні вказаного ДТП, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу відповідних документально підтверджених витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування у розмірі 7 547 (сім тисяч п`ятсот сорок сім) грн. 10 коп.
Суд окремо зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 993, 1166, 1191 ЦК України, ст. 38 п.38.2, п. п. 38.2.1 ст. 40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 4,6,10,12,13, 81-83, 141, 247, 263-264268, 272 ЦПК України, суд, -
1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_1 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.