СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/25638/21

пр. № 2/759/7303/21

09 грудня 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши в порядку спрощенного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Подружнє життя між подружжям не склалося, у зв`язку із чим у 2007 році шлюб було розірвано.

Від шлюбу мають спільну доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2408, від 20 листопада 2003 року.

Позивачка зазначає, що спільно з дочкою проживають у житловій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

16.01.2020 року Святошинським районним судом міста Києва від 10.01.2020 року було видано судовий наказ (справа №759/267/20), відповідно до якого було стягнуто з батька дитини ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 - у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 дочці ОСОБА_3 виповнилося 18 років та наразі вона продовжує навчання в Київському фаховому коледжі архітектури, будівництва та управління (державний вищий навчальний заклад) "спеціальність - архітектура" на денній формі навчання, що підтверджується довідкою навчального закладу від 22.10.2021 року за №1048.

В вищезазначеному коледжі ОСОБА_3 навчається з 16 років на платній формі навчання. З самого початку вступу її до коледжу, позивачка повністю оплачувала навчання самостійно. Відповідач не несе ніяких витрат у зв`язку з навчанням дочки.

За весь час навчання дочки з 01.09.2019 рік по теперішній час нею було сплачено 40 000,00 грн. (сорок тисяч) грн., що підтверджуються довідкою від 08.11.21 року, виданою директором та бухгалтером коледжу, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь половину вартості додаткових витрат на оплату навчання дочки, а саме грошових коштів в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Позивачка посилається на положення ст. 185 СК України, відповідно до якої, батько повинен приймати участь у додаткових витратах на дитину, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою, тощо.

Ухвалою суду від 12.11.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощенного провадження без виклику сторін.

30.11.2021 року відповідач надіслав до суду заяву в якій визнав позовні вимоги позивачки.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторонами у 2007 році шлюб було розірвано.

Судом встановлено, що від даного шлюбу сторони мають спільну доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2408, від 20 листопада 2003 року.

Судом встановлено, що позивачка та їхня спільна дочка проживають у житловій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 дочці ОСОБА_3 виповнилося 18 років та наразі вона продовжує навчання в Київському фаховому коледжі архітектури, будівництва та управління (державний вищий навчальний заклад) "спеціальність - архітектура" на денній формі навчання, що підтверджується довідкою навчального закладу від 22.10.2021 року за №1048.

Судом встановлено, що за весь час навчання спільної дочки сторін з 01.09.2019 рік по теперішній час позивачкою було сплачено 40 000,00 грн. (сорок тисяч) грн., що підтверджуються довідкою від 08.11.21 року, виданою директором та бухгалтером коледжу.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законнних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З досліджених судом доказів, підтверджено факт проживання та знаходження на утриманні позивачки її дочки ОСОБА_3 до досягнення останньою повноліття, що дає підстави для стягнення на користь позивача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує інтереси повнолітньої ОСОБА_3 , яка навчається на денній формі навчання, в зв`язку з навчанням, влаштуватись на роботу не має можливості, відсутність з боку відповідача будь-яких заперечень на спростування позиції позивача, а тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у заявленому позивачем розмірі - 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.11.2021 року та до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Також позивачка просить суд стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію половини від понесених додаткових витрат на утримання спільної доньки, що становить 40 000 грн.

Правовідносини щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину регламентуються ст. 185 СК України.

За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Пунктом 18 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", який має рекомендаційний характер, передбачено, що до передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Згідно вимог ст.ст. 141, 180 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати.

Як було зазначено вище, виходячи з аналізу ст. 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат.

Сума додаткових витрат на дитину в розмірі 40 000 грн. підлягає поділу між батьками, оскільки обов`язок нести витрати на дитину мають обоє батьків (40 000 грн. : 2 = 20 000 грн.)

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про повну обгрунтованість позовних вимог позивачки у заявлених нею межах та наявність правових підстав для їх задоволення.

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільнені позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в загальному розмірі 1816,00 грн. (позовна вимога про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання , 908 грн. 00 коп.) + (позовна вимога про стягнення додаткових витрат на дитину, 908 грн. 00 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, ст. 51 Конституції України, п. 18, 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. ст. 141, 180 - 183, 185, 191, 199-201 СК України, ст. ст. 13, 76-81, 135, 141, ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), додаткові витрати на оплату навчання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини витрат на навчання в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 1816,00 грн. (одну тисячу вісімсот шістнадцять).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Л.М. Шум