ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/32/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Бебі В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, стягувач: ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання дії державного виконавця неправомірними, скасування постанови про арешт коштів боржника,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Олени Грайровни, в якій просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян Олени Грайровни щодо накладення арешту на грошові кошти на картковому рахунку № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ «КРЕДОБАНК», МФО 32536, що належить ОСОБА_1 ; скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян Олени Грайровни від 18 жовтня 2017 року за виконавчим провадженням № 48888438.

Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є боржником на підставі виконавчого листа №2-1831/12 виданого 17.12.2014 Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № МЬ- 015/105/2008 від 09.11.2008 у розмірі 89 513, 95 доларів США, що еквівалентно 713 426, 18 гривень за офіційним курсом НБУ станом на 22 липня 2011 року та пеню за прострочення виконання зобов`язання за період з 23.07.2010 року по 22.07.2011 року в розмірі 2 604 364, 98 гривень.

04.10.2016 року державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Шпаком Олександром Івановичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення по справі №2-1831/12.

18.10.2017 року у ході виконавчого провадження, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян Оленою Грайровною було винесено про арешт коштів боржника, в тому числі й тих, що знаходяться в ПАТ «КРЕДОБАНК».

Скаржник вказує, що внаслідок виконання постанови від 18.10.2017 року були арештовані та стягнені кошти на його рахунку відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК» № НОМЕР_1 в розмірі, що становить 11 201, 07 гривень (одинадцять тисяч двісті одна) гривня 07 копійок. Зазначені кошти є його заробітною платнею, що підтверджується Випискою про рух коштів на рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.10.2017 року по 30.06.2018 року, виданою центральною філією ПАТ «КРЕДОБАНК».

Скаржник зазначає, що арешт накладений на грошові кошти, які знаходилися на картковому рахунку № НОМЕР_1 відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК» - є незаконним, оскільки на цей рахунок він отримує заробітну плату, яка є єдиним засобом існування.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Олена Грайровна та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися, причин неявки суду не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПКУ України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, суд встановив наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 04.10.2016 року державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Шпаком Олександром Івановичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2- 1831/12 виданого 17.12.2014 року Дарницьким районним судом міста Києва на виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва у справі №2- 1831/12 від 15.05.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором №МЬ- 015/105/2008 від 09.11.2008 у розмірі 89 513, 95 доларів США, що еквівалентно 713 426, 18 гривень за офіційним курсом НБУ станом на 22 липня 2011 року та пеню за прострочення виконання зобов`язання за період з 23.07.2010 року по 22.07.2011 року в розмірі 2 604 364, 98 гривень.

18.10.2017 року у ході виконавчого провадження, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян Оленою Грайровною було винесено про арешт коштів боржника, в тому числі й тих, що знаходяться в ПАТ «КРЕДОБАНК».

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п.7 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ст.56 Закону України "Про виконавче провадження").

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює в ПрАТ «ДОМОБУДІВНИЙ КОМБІНАТ № 4».

Згідно Довідки виданої 12.02.2021 вбачається, що ОСОБА_1 станом на сьогоднішній день має в АТ "КРЕДОБАНК" відкритий поточний картковий рахунок № НОМЕР_2 який використовується для виплати заробітної плати.

Таким чином, ПАТ «КРЕДОБАНК», на виконання постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян О.Г., було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на зарплатному рахунку ОСОБА_1 .

Частинами 2, 3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

За умовами ч.2 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов"язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця із заявою, в якій просив розблокувати рахунок № НОМЕР_1 (№ НОМЕР_3 ), що відкритий у ПАТ «КРЕДОБАНК», який використовується для виплати йому заробітної плати.

Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено вичерпний перелік підстави для зняття арешту з майна (коштів), а саме підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб"єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв"язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналізуючи вимоги цієї норми закону, у взаємозв`язку із фактичними обставинами у цій справі, необхідно зазначити, що в даному випадку зняття арешту можливе лише за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов"язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Статтею 10 Конвенції про захист заробітної плати № 95 від 01 липня 1949 р., ратифікована 23 червня 1992р. визначено, що заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України "Про оплату праці" забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що внаслідок винесення виконавцем постанови про арешт коштів на банківському рахунку ОСОБА_1 , який використовується останнім для отримання заробітної плати. При цьому, на підставі вказаної постанови арешт було накладено на всі грошові кошти, які є отриманими боржником заробітною платою, що суперечить положенням ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої у даному випадку, із заробітної плати боржника може бути утримано її частину у розмірі 20 відсотків.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, та з урахуванням того, що арешт було накладено на грошові кошти, що містяться на рахунку з отримання заробітної плати ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, оскільки, встановлені обставини та відповідні їм докази підтверджують протиправність постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян О.Г. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні в частині накладення арешту на зарплатний картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ «КРЕДОБАНК».

Керуючись ст.259, ч.6 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян Олени Грайровни щодо накладення арешту на грошові кошти на картковому рахунку № НОМЕР_1 відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК», МФО 325366, що належать ОСОБА_1 незаконними.

Скасувати постанову про арешт коштів боржника від 18.10.2017 року, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян О.Г. у виконавчому провадженні ВП №48888438, в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку № НОМЕР_1 (№ НОМЕР_3 ) відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК», МФО 325366, що належать ОСОБА_1 .

Стягнути з головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян О.Г. на користь держави 908 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя