ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року

м. Харків

справа № 638/7110/20

провадження № 22-ц/818/6188/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкова О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», про усунення перешкод у виготовленні технічної документації на будинок

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2021 року у складі судді Цвірюка Д.В.,

в с т а н о в и в:

27 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням уточнень просила усунути перешкоди у здійсненні права користування домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: зобов`язати ОСОБА_2 надати доступ представнику КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради до домолодіння за адресою: АДРЕСА_1 для проведення технічної інвентаризації.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2021 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 13 серпня 2021 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Усунуто перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права користування домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_2 надати уповноваженій особі (уповноваженим особам) виконавця з технічної інвентаризації доступ до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 для проведення технічної інвентаризації.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Судом не взято до уваги, що договір купівлі-продажу від 12.10.1979 підтверджує право власності позивачки на будинок жилою площею 32,6 кв.м. та загальною площею 44,1 кв.м. Право власності на фактично існуючий житловий будинок площею 103,0 кв.м. (з урахуванням прибудови) за позивачем не зареєстроване і правовстановлюючих документів на будинок вказаної площі позивачем не надано.

Вказує, що суд не врахував факт наявності незакінченого судового спору щодо визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , а саме справи за № 38/869/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Харківська міська рада, про визнання права власності на 53/100 частки домоволодіння.

За таких обставин, пред`явлення позовної заяви про усунення перешкод та надання доступу до приміщення, власність на яке є предметом судового спору є передчасним та неналежним способом захисту майнових прав.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження, а також, що стороною відповідача фактично не заперечувався факт перешкоджання ОСОБА_2 уповноваженим особам ТОВ «Укртехінвент» у проведенні технічної інвентаризації домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення та додаткове рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 12 жовтня 1979 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , жилою площею 32,9 кв.м., посвідченого державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Колесникової О.А., згідно умов якого ОСОБА_1 набула у власність вказаний житловий будинок.

12.05.2020 між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради укладено Договір №1080553, згідно умов якого ОСОБА_1 доручає, а КП «ХМБТІ» ХМР приймає на себе зобов`язання згідно з умовами даного Договору від імені та за рахунок ОСОБА_1 щодо надання послуг зі сприяння в отриманні робіт та/або послуг з технічної інвентаризації садибного (індивідуального) житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та видачі довідки про технічну характеристику об`єкта шляхом пошуку професійних контрагентів виконавців зазначених робіт та/або послуг, замовлення та отримання результату таких послуг в інтересах ОСОБА_1 ..

Листом від 18.05.2020 року за №1080553 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР повідомило ОСОБА_1 про те, що при проведенні технічної інвентаризації 15.05.2020 року ТОВ «Укртехінвент» не надано доступ до обстеження частини житлового будинку літ. «А-1», розташованого по АДРЕСА_1 . Також позивача повідомлено, що товариство готове завершити роботу по проведенню технічної інвентаризації, виготовити технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами при умові надання доступу виконавцю до обстеження всіх приміщень житлового будинку.

Сторони не заперечують, що у вказаному домоволодінні постійно проживає відповідачка ОСОБА_2 .

Так, частиною 1 ст.15 ЦК України, ч.1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, використовує та розпоряджається своїм майном на свій розсуд і має право здійснювати будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частинами першої-другої статті 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно із частиною другою статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 -79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування .

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вбачається зі ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Положення зазначених вище процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і доведеним, оскільки остання довела належність їй на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як ОСОБА_2 не надала до суду доказів того, що про те, що вона є співвласником зазначеного житлового будинку та не спростувала факту того, що саме вона чинила перешкоди представнику третьої особи під час проведення технічної інвентаризації домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Висновок суду про наявність підстав для задоволення позову відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про неможливість розгляду цієї справи до вирішення Дзержинським районним судом м. Харкова цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Харківська міська рада, про визнання права власності на 53/100 частки вказаного домоволодіння є безпідставними.

Наявність між сторонами спору у суді не позбавляє власника будинку права вчиняти будь-які дії, направлені на реалізацію свого права власності, в тому числі провести технічну інвентаризацію будинку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так як апеляційна скарга залишається без задоволення, то судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 02 грудня 2021 року.