Справа №279/4683/21
Провадження № 2-з/279/78/21
У Х В А Л А

30 серпня 2021 року м. Коростень

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Коваленко В.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій він просить зупинити стягнення за виконавчим написом №73611 від 12.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал » заборгованості у розмірі 39663,65 грн., виконання якого здійснює Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 29.07.2021 року приватним виконавем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. було відкрито виконавче провадження № 66320531, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 39 663,65 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал » на підставі виконавчого напису нотаріуса №73611, вчиненого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Про факт наявного виконавчого провадження № 66320531 дізнався 17.08.2021 року з Єдиного реєстру боржників. Станом на 18.08.2021 року постанову про відкриття виконавчого провадження не отримував. Оскільки заявник не визнає вказану у виконавчому написі суму та стверджує, що вказана нотаріусом заборгованість не є безсіпрною, та такою, що не визнана ним як безумовна, що є обов`язковим для вчинення виконавчого напису нотаріусом, тому має намір оскаржити вказаний виконавчий напис. Вважає, що здійснення виконавчих дій зі стягнення суми спірної суми заборгованості до моменту вирішення спору щодо правомірності вчинення виконавчого напису нівелює суть відповідного судового розгляду та в майбутньому унеможливлює виконання рішення у разі задоволення відповідного позову. Вважає, що існує необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, оскільки саме такий вид забезпечення позову унеможливлює примусову сплату позивачем грошових сум, які є предметом спірного виконавчого провадження.

Перевіривши матеріали наданої заяву, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно доч.1 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст.152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову .

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову, до подання позовної заяви до суду, зазначених заявником і не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.2 ст.149 ЦПК України. Також, до суду не подано позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не зазначено, чи звертався він до приватного виконавця із заявою про зупинення виконавчих дій, та чи відмовив йому виконавець у задоволенні таких вимог, та не надано виконавчий напис на підставі якого проводяться відрахування, заява про забезпечення позову не підписана заявником.

Враховуючи викладене, не зважаючи на вимоги ч.2 ст.149 ЦПК України, відповідно до якої забезпечення позову допускається до пред`явлення позову, суд вважає дану заяву передчасною, крім того, суд не може визнати застосування забезпечення позову у даному випадку законним, доцільним та співрозмірним, тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст.149,150 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі в 15-денний строк з дня її отримання апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.