Справа №333/3407/21
Провадження №2/333/2689/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: ОСОБА_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2

про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 8 830 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8 830 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона та відповідач у справі є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2018 року по справі №333/342/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. За період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року ОСОБА_1 було здійснено додаткові витрати на дитину у розмірі 8 830 грн., які складаються з: 5 480 грн. - за репетиторські послуги (вивчення англійської мови) та 3 350 грн. - за медичні послуги та ліки (лікування зубів). Відповідач має частину власного житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 . В свою чергу, позивач разом з неповнолітнім ОСОБА_3 свого житла не мають та повинні знімати житло, що приводить до значних грошових витрат. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8 830 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позову та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. 30.08.2021 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення, які судом прийнято до розгляду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.08.2012 року серії НОМЕР_1 , актовий запис №792 (а.с. 5).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2018 року по цивільній справі №333/342/18 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2018 року і до повноліття дитини. Зазначене рішення набуло законної сили 05.04.2018 року (а.с. 3-4).

Частиною 1 ст. 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Як встановлено судом, позивачем заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8 830 грн., які складаються з: 5 480 грн. - за репетиторські послуги (вивчення англійської мови) та 3 350 грн. - за медичні послуги та ліки (лікування зубів).

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог докази, суд виходить з наступного.

Так, судом встановлено, що в період з 17.01.2020 року 07.05.2020 року ОСОБА_1 сплачено ФОП ОСОБА_4 кошти за репетиторські послуги, які надано неповнолітньому Коробці Матвію, що підтверджується квитанціями від 17.01.2020 року №0.0..1 на суму 550 грн., від 11.02.2020 року №0.0..1 на суму 1 100 грн.(а.с. 6), від 09.03.2020 року №0.0..1 на суму 1 100 грн., від 10.04.2020 року №0.0..1 на суму 500 грн., від 07.05.2020 року №0.0..1 на суму 550 грн. (а.с. 7), тобто на загальну суму 3 800 грн.

Таким чином, зазначеними вище доказами підтверджується факт понесення позивачем додаткових витрат на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за репетиторські послуги у розмірі 3 800 грн.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи квитанції від 01.10.2020 року №625651 на суму 560 грн., від 02.11.2020 року №625699 на суму 560 грн. та від 01.12.2020 року №625655 на суму 560 грн. про надання ОСОБА_5 освітніх послуг з вивчення англійської мови (а.с. 9).

Дослідивши зазначені вище квитанції, судом не приймаються зазначені вище докази в якості підтвердження понесених додаткових витрат, оскільки вказані квитанції не містять прізвища, імені та по батькові платника, а також отримувача освітніх послуг з вивчення англійської мови.

Також, позивачем до матеріалів справи долучено квитанції від 12.09.2020 року на суму 200 грн., від 20.09.2020 року на суму 200 грн., від 24.09.2020 року на суму 200 грн., від 08.10.2020 року на суму 1 400 грн. та від 15.10.2020 року на суму 1 350 грн. (а.с. 10).

Розглянувши вказані вище квитанції, суд виходить з того, що зазначені письмові докази не містять відомостей про призначення та підставу платежу, повних відомостей про особу отримувача послуг та найменування установи, якою надаються послуги.

З цих підстав, суд дійшов висновку, що зазначені докази жодним чином не підтверджують обставини, на які посилається позивач у своїй позовній заяві.

Встановлюючи розмір додаткових витрат, які необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що 30.08.2021 року на адресу суд від відповідача ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких останній зазначає, що сплачує аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2018 року та не має заборгованості. Крім того, сплачує додаткові витрати у розмірі 9 160 грн., яку стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в 2020 році як додаткові витрати на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення суду про стягнення додаткових витрат виконано не в повному обсязі. ОСОБА_2 має на утриманні ще одного сина - ОСОБА_6 , за якого сплачує кошти за навчання та який проживає разом в відповідачем у справі.

Розглянувши зазначені вище заперечення відповідача та додані останній докази, судом прийнято до уваги, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «Нова Клін» на посаді взуттьовик з ремонту взуття та розмір заробітної плати останнього за період з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року склав 37 892,11 грн. без урахування аліментів, що підтверджується довідкою про доходи від 25.08.2021 року №2508-1.

При цьому, судом відхиляються посилання відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позову, про те, що ОСОБА_2 має на утримання ще одну дитину - ОСОБА_6 , який проживає з батьком за однією адресою, та на навчання якого сплачує кошти.

Суд виходить з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_6 , дати народження останнього, факту проживання дитини з батьком, а також навчання та сплати відповідачем коштів на його утримання та навчання, що позбавлено суд можливості перевірити обставини, на які у своїх запереченнях посилається ОСОБА_2 .

Крім того, відхиляючи зазначені вище посилання відповідача, суд виходить з того, що наявність ще однієї дитини, не є підставою для звільнення ОСОБА_2 від утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідач має нормальний стан здоров`я та є працездатною особою, доказів того, що його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду, останнім надано не було.

При визначенні розміру додаткових витрат, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою додаткових витрат забезпечить належне його утримання.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, якими підтверджується факт понесення позивачем додаткових витрат на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за репетиторські послуги у розмірі 3 800 грн., враховуючи, що батьки повинні утримувати свою дитину в рівних частках, а також матеріальний та сімейний стан платника та одержувача додаткових витрат, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 1 900 грн. додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У задоволенні іншої частини позову судом відмовляється через недоведеність.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 195,37 грн. судом покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) - 1 900 (одну тисячу дев`ятсот) грн. 00 коп. додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 195 (сто дев`яносто п`ять) грн. 37 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 07.09.2021 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова