Справа № 199/2834/21
(2/199/2254/21)
РІШЕННЯ

Іменем України

06.09.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Божко А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами, в яких просить стягнути з відповідача надміру виплачену суму пенсійних виплат в розмірі 9234,04 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач по справі отримувала пенсію по інвалідності III групи внаслідок загального захворювання, обчислену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійні страхування».

Виплата пенсії відповідачу здійснювалась на підставі довідки МСЕК серія 12ААБ № 219104 відповідно до встановленого терміну інвалідності, а саме по 31.03.2020 року.

Законом України №540-ІХ від 30.03.2020, який набрав чинності з 02.04.2020, внесено зміни до Закону України Про загальнообов`язкове держава пенсійне страхування», зокрема, розділ VI Прикінцеві положення доповнено п. 14.6.

Згідно п. 14.6, Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю, виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

Постановами Кабінету Міністрів України № 211 від 01.03.2020 року, №392 від 20.05.2020 року, № 641 від 22.07.2020 року, № 1236 від 09.12.2021 встановлено та продовжено дію карантину на території України.

Пенсія щомісячно по серпень 2020 року включно в повному обсязі перераховувалась на поточний рахунок відповідача, відкритий в банківській установі АТ Ощадбанк.

Позивачем 07.09.2020 року від Обласного клінічного центру медико-соціальної експертизи отримано список осіб, повторно оглянутих МСЕК, та яким не встановлено групу інвалідності в період дії карантину. В зазначеному списку значиться прізвище ОСОБА_1 (№ 96).

Головне управління листом від 15.09.2020 року за № 3068/04-6/06 звернулося до AT Ощадбанк щодо повернення пенсії ОСОБА_1 за період 01.04.2020 по 31.08.2020 в сумі 11400,00 грн. Кошти були повернуті у сумі 2165,96 грн. в межах наявного залишку на рахунку.

Таким чином, ОСОБА_1 незаконно отримала пенсію в розмірі 9234,04 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач правом на подачу письмового відзиву на позов не скористалась.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 4 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання , обчислену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Виплата пенсії відповідачу здійснювалась на підставі довідки МСЕК серія 12ААБ № 219104 відповідно до встановленого терміну інвалідності, а саме по 31.03.2020 року.

Законом України №540-ІХ від 30.03.2020, який набрав чинності з 02.04.2020, внесено зміни до Закону України Про загальнообов`язкове держава пенсійне страхування», зокрема, розділ VI Прикінцеві положення доповнено п. 14.6.

Згідно п. 14.6, Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю, виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

Постановами Кабінету Міністрів України № 211 від 01.03.2020 року, №392 від 20.05.2020 року, № 641 від 22.07.2020 року, № 1236 від 09.12.2021 встановлено та продовжено дію карантину на території України.

Пенсія щомісячно по серпень 2020 року включно в повному обсязі перераховувалась на поточний рахунок відповідача, відкритий в банківській установі АТ Ощадбанк.

Позивачем 07.09.2020 року від Обласного клінічного центру медико-соціальної експертизи отримано список осіб, повторно оглянутих МСЕК, та яким не встановлено групу інвалідності в період дії карантину. У зазначеному списку значиться прізвище відповідача. (№ 96).

Головне управління листом від 15.09.2020 року за № 3068/04-6/06 звернулося до AT Ощадбанк щодо повернення пенсії ОСОБА_1 за період 01.04.2020 по 31.08.2020 в сумі 11400,00 грн. Кошти були повернуті у сумі 2165,96 грн. в межах наявного залишку на рахунку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Частиною 1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Виходячи із аналізу ст.1215 ЦК України обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Однак, судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 11400,00 грн. Матеріали справи не містять жодних доказів наявності недобросовісності набувача або надання ним недостовірних даних.

Окрім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 року по справі №404/4822/15-ц (провадження №14-55цс19) зазначено, що повернення надмірно сплачених сум пенсій можливе шляхом стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, зокрема, у випадку надання ним недостовірних (явно неправильних) даних, тобто у випадку недобросовісної поведінки набувача.

При цьому, надмірно виплачені суми пенсії мають стягуватися саме з їх набувача за наявності недобросовісності з його боку щодо набуття цих сум.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до суду не надано доказів подання до органу Пенсійного фонду завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення чи перерахунку пенсії відповідачу, а також допущення відповідачем будь-яких порушень чи зловживань, які призвели до виникнення переплати та недобросовісного набуття останньою отриманих коштів у сумі 11400,00 грн. за період з 01.04.2020 року по 31.08.2020 року, а тому підстави для повернення надміру виплачених сум пенсій відсутні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі судові витрати відповідача у вигляді судового збору віднести за його рахунок.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - відмовити.

Судові витрати Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у вигляді судового збору віднести за його рахунок.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня оголошення судового рішення апеляційної скарги.

Суддя