Справа № 307/3166/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 липня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Готри Т.Ю., Собослоя Г.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коструб Василь Владиславович, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2021 року, ухвалене суддею Бобрушко В.І., в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позов обґрунтовувала тим, що 15 квітня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_1 . Від даного шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, спільне подружнє життя між ними з відповідачем не складається через втрату один до одного почуття поваги і любові та вони є людьми різних характерів і поглядів на життя. Вказувала, що подальше збереження сім`ї та спільне проживання стало неможливим, тому просила розірвати шлюб з відповідачем.

Крім того зазначала, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки, визначивши такий у твердій грошовій сумі, в розмірі 5 000 грн, щомісячно, що забезпечить гармонійний розвиток дитини. Вважала, що ОСОБА_1 має можливість утримувати доньку, так як працює за кордоном неофіційно.

З урахуванням наведеного ОСОБА_2 просила суд шлюб, укладений 15.04.2010 між нею та ОСОБА_1 розірвати та стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн, щомісячно і до досягнення донькою повноліття.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2021 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 15 квітня 2010 року у виконкомі Чумалівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №2 - розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2020 року, і до її повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 840,80 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 908 грн судового збору.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коструб В.В., подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів змінити, визначивши розмір аліментів у сумі 2 000 грн. Вказує, що визначена судом сума аліментів є завищеною і при визначенні такої судом не було враховано його матеріальний стан. Зазначає, що він офіційно не працює та має нерегульований мінливий дохід, а також на утриманні має батьків-пенсіонерів. Від обов`язку утримувати свою доньку він не ухиляється, однак, вважає, що розмір аліментів слід зменшити. Крім того просить апеляційний суд не брати до уваги наяву в матеріалах справи нотаріально засвідчену заяву про визнання позовних вимог, так як таку він подав, вважаючи, що позовні вимоги стосуються тільки розірвання шлюбу.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 16.06.2021 відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів, з дня вручення копії цієї ухвали, для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію вказаної ухвали суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, то апеляційний суд, в силу приписів ст. 367 ЦПК України, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині в межах доводів апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі. Від даного шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з ОСОБА_2 , що не заперечується відповідачем.

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.

Так, при визначенні розміру аліментів суд першої інстанції врахував майновий стан позивача, вік доньки, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, визнання відповідачем позову, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривен, така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим.

Визначений судом розмір аліментів, на думку колегії суддів, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

Що стосується доводів апелянта про те, що на його утриманні перебувають батьки-пенсіонери, то такі слід визнати необґрунтованими, оскільки ним не надано жодних доказів, які б підтверджували вказаний факт.

Також апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що визнаючи позов та подавши у зв`язку з цим нотаріально посвідчену заяву, він вважав, що предметом позову є тільки розірвання шлюбу. Про стягнення з нього аліментів у розмір 5 000 грн він довідався тільки після отримання оскаржуваного рішення. Однак, в такій заяві зазначено з якими саме позовними вимогами звернулася ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , зокрема не тільки про розірвання шлюбу, а й про стягнення аліментів. Тому такі твердження ОСОБА_1 не відповідають матеріалам справи та свідчать про небажання забезпечити доньці належні та достатні умови розвитку.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення аліментів у визначеному розмірі та не знаходить підстав для скасування чи зміни рішення суду з цієї вимоги.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, та при цьому суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Зважуючи на викладене та керуючись приписами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коструб Василь Владиславович, залишити без задоволення.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 05 липня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: