Дата документу 12.11.2021
Справа № 334/7668/19
Провадження № 2/334/391/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі судового засідання Алєйніковій О.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Позов обґрунтований тим, що 18 жовтня 2008 р. позивач зареєстрував шлюб з відповідачем по справі - ОСОБА_3 . В період шлюбу, а саме 03.04.2017 р. за сумісні кошти з відповідачкою ними була придбана квартира АДРЕСА_1 .

Квартира була оформлена на ім`я ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 912 від 03.04.2017 р. посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А.

Реєстраційний номер запису про державну реєстрацію квартири в Державному реєстрі

речових прав на нерухоме майно № 19775288 від 03.04.2017 р.

Також в період шлюбу, а саме 22.02.2012 р. за сумісні кошти з відповідачкою було

придбано, легковий автомобіль марки GEELY, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 2011, модель МК 1.5 l, тип легковий Седан, номер шассі НОМЕР_2 , цвіт кольору синій.

Позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , визнати за ним право власності на 1/2 частину автомобіля марки GEELY, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 2011, модель МК 1.5 l, тип легковий Седан,номер шассі НОМЕР_3 , цвіт кольору синій, стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 2323 грн. 23 коп.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Надала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що між нею та позивачем був укладений шлюб 18.10.2008 року та розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя 22.11.2019 року. З позивачем мають спільну неповнолітню дитину. Позивач на цей час проживає окремо, комунальні платежі не сплачує. Спірна квартира була придбана за особисті кошти, що складалися з грошей 6000 доларів США подарованих матір`ю відповідачки ОСОБА_4 , 10000 доларів США, подарованих особисто ОСОБА_5 , які він отримав з продажу своєї нерухомості. Спірний автомобіль був куплений на кредитні кошти. Гроші на перший внесок були надані ОСОБА_4 . Просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) уклали шлюб 18.10.2008 року.

Згідно з договором купівлі-продажу від 3.04.2017 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 продали, а ОСОБА_3 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за 429650 грн. Відповідно до п. 3.7 вказаного договору правочин вчинений за згодою чоловіка покупця ОСОБА_2 .

Згідно з 6.5 договору нотаріусом роз`яснено сторонам зміст статей 59, 60, 61, 65, 74, 176 СК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу легковий автомобіль марки GEELY, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 2011, модель МК 1.5 l, тип легковий Седан,номер шассі НОМЕР_2 , цвіт кольору синій, належить ОСОБА_3 . Дата реєстрації 22.02.2012 року.

Відповідно до інформації з РСЦ ГСЦ МВС України в Запорізькій області легковий автомобіль марки GEELY, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 2011, модель МК 1.5 l, тип легковий Седан,номер шассі НОМЕР_2 , цвіт кольору синій був зареєстрований за ОСОБА_3 з 22.02.2012 року по 3.01.2020 року. 1.02.2020 року транспортний засіб перереєстрований на нового власника за договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Згідно зі статтею 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Стаття 63 СК України закріпила, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена (стаття 65 СК України).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. ОСОБА_3 , заявляючи про купівлю спірної квартири за особисті кошти, зобов`язана доводити вказані обставини перед судом.

Частиною 5 ст.719 ЦК України передбачено, що договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто більше 850,00 гривень, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Валютними цінностями, з урахуванням положень Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» є, в тому числі, валюта України, й іноземна валюта.

За приписами ст. 220 ЦК України (в редакції станом на дату його укладання) договір дарування, укладений без додержання вимог закону про його нотаріальне посвідчення є нікчемним, тобто недійсність якого не вимагається встановлювати в судовому порядку, оскільки він є недійсним в силу вимог закону.

Відповідачкою не надано суду нотаріально посвідченого договору дарування валютних цінностей на суми грошових коштів зазначені у відзиві на позовну заяву, які їй були подаровані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Таким чином, за відсутності нотаріально посвідченого договору посилання відповідачки на дарування їй грошей є недоведеним.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що спірна квартира за адресою: АДРЕСА_3 придбана відповідачем за позовом ОСОБА_3 під час зареєстрованого шлюбу, суд вважає, що вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, а тому частки у праві власності на дану квартиру є рівними та становлять по 1/2 частині за кожним з подружжя.

Щодо вимоги про визнання права власності на Ѕ частину транспортного засобу суд вважає неможливим її задоволення, оскільки на цей час право власності на спірний автомобіль перейшло до третьої особи, тому в задоволенні цієї частини вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1804,33 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_3

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1804,33 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів через Ленінський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст виготовлено 12 листопада 2021 року.

Суддя О.М. Гнатюк