Головуючий у суді першої інстанції: Саламон О.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року місто Київ

справа № 2-3155/09 провадження№22/824/3447/2021

Резолютивна частина постанови оголошена 10 лютого 2021 року

Повний текст постанови складено 15 лютого 2021 року

Київський апеляцій суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи:

заявники - ОСОБА_3,

ОСОБА_4

заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк

«Укргазбанк»

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , подану адвокатом Стрілець Світланою Миколаївною, на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Саламон О.Б. 08 грудня 2020 року, у справі за заявою адвоката Стрілець Світлани Миколаївни, яка діє в інтересах боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - Стрілець С.М. звернулася до суду з заявою про визнання виконавчих листів, виданих Деснянським районним судом м. Києва 12.09.2012 №2-3155/09 та 23.03.2010 2-3155/09 такими, що не підлягають до виконання, посилаючись на те, що 19.10.2009 Деснянським районним судом м. Києва ухвалено рішення про задоволення позову ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором. На момент винесення заочного рішення, легковий автомобіль «Мазда», що був предметом застави та забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором, знаходився у заставодержателя, тобто у стягувача. На виконання рішення суду було видано виконавчі листи. В рамках виконавчого провадження автомобіль «Мазда» був реалізований за 76 864, 50 грн. Вказує на те, що стягувач, всупереч домовленостям сторін з листопада 2008 року не реалізував предмет застави - автомобіль, згідно умов договору застави, а передав транспортний засіб для оцінки та реалізації державному виконавцю у 2010 році, чим погіршив становище скаржників. Крім вказаного зазначає, що стягувачем було отримано чотири виконавчих листа, всупереч вимогам ЦПК України. Посилається на те, що виконавчі листи, видані 12.09.2012 та 23.03.2010 мають бути визнані такими, що не підлягають до виконання, оскільки були видані без достатніх правових підстав, а обов`язок боржників відсутній повністю з моменту передачі автомобіля стягувану в 2008 році.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Стрілець С.М., яка діє в інтересах боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання виконавчих листів, виданих Деснянським районним судом м. Києва за № 2-3105/2009 від 12 вересня 2009 року та за № 2-3155/09/2012 від 23.03.2010 року такими, що не підлягають виконанню.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, представником ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвокатом Стрілець С.М. подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви у повному обсязі.

Зокрема зазначає, що суд повинен був видати виконавчі листи відповідно до положень ч. 2 ст. 368 ЦПК України. Разом з тим, виконавчий лист від 30 листопада 2009 року видається на двох боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Виконавчий лист від 23 березня 2010 року, через чотири місяця після першого виконавчого листа, видається на ОСОБА_3 ..

Обидва виконавчих листа про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно заборгованість за кредитним договором №112/2008р від 26.05.2008р у сумі 217 982 грн. 38 коп., стягнути витрати по сплаті судового збору 1700 гри. і.т.з. послуги - 250 грн., інформаційні послуги в сумі 420 грн.

У рахунок часткового погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави - легковий автомобіль MAZDA, моделі 6 рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рама) VIN НОМЕР_1 колір - сірий, тип - седан легковий, р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , на праві приватної власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 23.05.2008 p. РВ УДАІ УМВС України в м. Києві.

Тобто на 23 березня 2010 року на ОСОБА_3 видано два виконавчих листа по одному судовому рішенню, з одного й того ж питання, без визначення в якій частині необхідно виконати таке рішення, всупереч законодавству.

В оскаржуваній ухвалі зазначено, що судом встановлено «На виконання зазначеного рішення суду видано виконавчі листи №2-3155/09 від 30 листопада 2009 року боржником в якому є ОСОБА_3 , 12.09.2012 боржником в якому є ОСОБА_4 , 23 лютого 2010 року боржником в якому є ОСОБА_3 » (1 стор. ухвали) і це при наявних копіях виконавчих листів в матеріалах справи. Суд не дослідив докази по справі.

По першому виконавчому листу від 30.11.2009 року не може бути одним боржником, а ні ОСОБА_3 а ні ОСОБА_4 , як те стверджувала представник стягувача в відзиві і як зазначає суд, про нібито допущено описку в зазначенні двох боржників одночасно з наступних підстав.

Якщо боржником є ОСОБА_3 виконавче провадження Деснянським РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві не було б відкрите, згідно Закону України «Про виконавче провадження» в редакції (діючій на той час) від 27.11.2009 року ст.20 «Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.» Місце проживання, перебування та реєстрації ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 . Там же і зареєстрований був легковий автомобіль MAZDA НОМЕР_2 про це свідчать державні номерні знаки, який належав ОСОБА_3 на праві приватної власності це є в рішенні суду від 19.10.2009р.

Якщо боржником є ОСОБА_4 , яка дійсно проживає в Деснянському районі за адресою: АДРЕСА_2 , але транспортним засобом, на яке звернено стягнення, вона не володіє.

Тому відділом Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві в постанові від 15.01.2010 року про відкриття виконавчого провадження № 16693984 боржником зазначена ОСОБА_4 (а.с.9), а в постанові про розшук майна від 18.01.2010р. - ОСОБА_3 , в постанові від 19.02.2010р. - ОСОБА_6 , в двох постановах від 27.09.2010р. - ОСОБА_3. і в постанові про повернення виконавчого документу стягувачеві від 29.09.2010 - ОСОБА_3 (копії є в матеріалах справи). Це не досліджено судом та не надано відповідної правової оцінки. Тобто станом на 23 березня 2010 року тривають виконавчі дії стосовно обох боржників.

Представник стягувача разом з відзивом надала постанову від 30.12.2011 року про відмову у відкритті виконавчого провадження Деснянським РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві на підставі виконавчого листа від 30листопада 2009 року відмовлено на підставі п. 8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент винесення постанови Жодного слова а ні про двох боржників, а ні про «описку», державним виконавцем не зазначається, а зазначається, що рішення суду частково виконано.

Крім того, вважає також, що виконавчий лист № 2-3155/09 від 23.03.2010р. та виконавчий лист № 2-3155/09 від 12.09.2012р при розгляді справи, повинні бути визнаний такими, що не підлягають виконанню, оскільки, обов`язок боржників відсутній повністю з моменту передачі автомобіля стягувачу і не важливо в якому році у 2008 році чи у 2010 році.

В судовому засіданні адвокат Стрілець С.М. підтримала доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчих лисів такими, що не підлягають виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Деснянського районного суду м. Києва набрало законної сили, на його підставі видано виконавчі листи у відповідності до кількості зобов`язань зазначених в рішенні суду,з урахуванням внесених виправлень до виконавчого листа. Боржником не надано достатніх та допустимих доказів за якими суд може встановити, що виконавчі листи було видано помилково, або відсутній обов`язок боржників повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням, та не доведено інші обставини за яких виконавчий лист є таким що не підлягає виконанню, а тому дійшов висновку, що заява, є необґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не піддягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частко у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року вказано, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі і його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення пред`явлення цього листа до виконання.

З матеріалів справи встановлено, що 19 жовтня 2009 року Деснянський районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 217 982, 38 грн., в рахунок часткового погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави, стягнуто витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 700 грн., інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 250 грн., витрати за інформаційні послуги в сумі 420 грн. З ОСОБА_3 стягнуто штраф, передбачений договором застави в розмірі 9 495 грн.

30 листопада 2020 року на виконання зазначеного рішення суду видано виконавчий лист №2-3155/09, в якому зазначено два боржника - ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 (а.с. 45-46).

Відповідно до ч.5 ст. 431 ЦПК України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Разом з тим, зазначеним вимогам закону виконавчий лист від 30 листопада 2009 року не відповідав, оскільки, в порушення зазначених вимог закону в ньому зазначено два боржника, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За даним виконавчим листом, від реалізації транспортного засобу, стягнуто та перераховано стягувачу 76864,60 грн.

29 вересня 2010 року виконавчий лист повернуто на підставі п. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент вчинення виконавчих дій.

Виконавчий лист неодноразово був пред`явлений до виконання.

Останній раз виконавчий лист було пред`явлено до ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва 15 грудня 2011 року. Проте, постановою державного виконавця відмовлено прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на момент вчинення процесуальної дії (Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого

провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що

виключають здійснення виконавчого провадження.)

У зв`язку з чим, ПАТ АК «Укргазбанк» подано до Деснянського районного суду м. Києва заяву про виправлення описки у виконавчому листі, виданого 30 листопада 2011 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 вересня 2012 року заяву задоволено. Внесено виправлення у виконавчий лист № за № 2-3155/09, а саме зазначено у виконавчому листі одну особу боржника - ОСОБА_4

12 вересня 2012 року, на виконання ухвали суду від 03 вересня 2012 року про виправлення описки, видано виконавчий лист.

Крім того, 23 березня 2010 року, Деснянським районним судом Києва видано виконавчий лист відносно ОСОБА_3 .

Також встановлено, що згідно інформації про виконавче провадження, виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_3 за виконавчим листом виданого 30 листопада 2009 року перебувало у ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва за місцем знаходженням майна боржника ОСОБА_7 на території Деснянського району м. Києва, а саме - транспортного засобу, що зазначений у виконкому документі, та який було реалізовано, а кошти від реалізації ТЗ перераховано на рахунок стягувача у розмірі 76864,50 грн. Після чого, виконавчий лист було повернуто, а виконавче провадження завершено.

На даний час заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2009 року не виконано в повному обсязі.

Отже, на момент звернення до суду із заявою, наявні два виконавчих листа: виданий 23 березня 2010 року відносно ОСОБА_3 , та від 12 вересня 2012 року відносно ОСОБА_4 , виданий на підставі ухвали суду від 03 вересня 2012 року про внесення виправлень, по яким провадяться стягнення, що підтверджується, наданою заявниками, інформацією про виконавче провадження.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, оскільки такі відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наданим матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що 23 березня 2010 року на ОСОБА_3 видано два виконавчих листа від 30 листопада 2009 року та від 23 березня 2010 року з одного й того ж питання, без визначення в якій частині необхідно виконати таке рішення, не заслуговують на увагу та відхиляються судом, як безпідставні, оскільки ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 вересня 2012 року, внесено виправлення, та зазначено у ньому одну особу боржника - ОСОБА_4 , а з інформації про виконавче провадження вбачається, що 29 серпня 2016 року Білоцерківським МВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 52050930 відносно боржника ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» залишку боргу в сумі 143487, грн.88 коп.

Що стосується визнання виконавчого листа від 12 вересня 2012 року, то в цій частині необхідно зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконавчий лист від 12 вересня 2012 року виданий на виконання ухвали суду про виправлення описки, в якому зазначено одного боржника - ОСОБА_4 , а відтак підстави для визнання даного виконавчого листа таким що не підлягає виконанню - відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на законність постановленої ухвали не впливають.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , подану адвокатом Стрілець Світланою Миколаївною - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна