02.02.2021 Справа № 363/4598/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря - Скотаренко В.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконфіренції в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин град» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин град» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування шкоди. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить нежитлове приміщення АДРЕСА_2 . Починаючи з березня 2012 року, коли з`явилися перші ознаки протікання покрівлі через природні опади в нежитловому приміщенні АДРЕСА_2 позивач неодноразово звертався до відповідача щодо залиття його приміщення, однак його заяви відмовлялися реєструвати та усно йому повідомляли, що питання даху буде поступово вирішено, після проведення загальних зборів, оскільки питання кошторису це виключна компетенція загальних зборів. У відповідності до акту прийму-передачі та п. 2 рішення Вишгородської міської ради від 06.07.2011 року ОСББ зобов`язано забезпечити належне утримання та експлуатацію даного будинку, а дах та покрівля даного будинку є невід`ємною конструктивною частиною даного будинку, отже відноситься до місць загального користування та повинна ремонтуватися за рахунок коштів ОСББ, а не конкретного мешканця, якого постійно затоплює в зв`язку із неналежним виконанням ОСББ своїх обов`язків по утриманню будинку. Вина відповідача в залитті встановлена актом огляду, згідно з яким залиття відбулося через недбале та халатне ставлення правління ОСББ до виконання своїх прямих обов`язків, оскільки в момент перевірки було зафіксовано протікання, але відповідач відмовляється скласти акт залиття, обґрунтовуючи це тим, що існує заборгованість, незважаючи на те, що незалежно від обставин та причини затоплення даного приміщення він має право на відшкодування завданих йому збитків. Позивач зазначив, що залиття відбулось 02.06.2013 року, 28.08.2014 року, 21.10.2015 року, 15.05.2016 року та протягом всього жовтня 2016 року, однак акти про залиття не складалися. Позивач вважає, що внаслідок неналежного утримання дахового покриття, яке мало місце саме з вини ОСББ відбулося залиття нежитлового приміщення позивача. Відповідач не бажає в добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду. Зазначив, що дане приміщення ним використовувалося під художню майстерню, а з часу первинного залиття, його стало неможливо використовувати за призначенням та він був вимушений писати картини деінде, що значно погіршило його ділову репутацію та завдало моральної шкоди, яка полягала у переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості користування ним. На підставі викладеного звернувся до суду та просив зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин град» провести ремонтно-відновлювальні роботи покрівлі в будинку АДРЕСА_1 над нежитловим приміщенням АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ; стягнути Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин град» на його користь матеріальну шкоду завдану залиття, на загальну суму яку буде уточнено після проведення судової будівельно-технічної експертизи, витрати на правову допомогу на загальну суму, яку буде уточнено до проведення судових дебатів, витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи та моральну шкоду, внаслідок систематичного залиття протягом 5 років нежитлове приміщення АДРЕСА_2, яке належить йому на праві приватної власності у розмірі 50 000, 00 грн.

В подальшому позивачем до суду було подано уточнену позовну заяву у зв`язку із проведення за його замовлення будівельно-технічної експертизи та просив суд зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин град» провести ремонтно-відновлювальні роботи покрівлі над нежитловим приміщенням АДРЕСА_2 ; стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин град» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану залиттям нежитлового приміщення АДРЕСА_2, витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 3 480, 00 грн., витрати пов`язані з проведенням будівельно-технічної експертизи у розмірі 6000, 00 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000, 00 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.12.2016 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07.03.2017 року призначено по справі судово-будівельну технічну експертизу, провадження якої доручено експертам Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз та провадження у справі зупинено.

14.11.2017 року до суду з Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14.11.2017 року відновлено провадження.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04.04.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.06.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин град» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування шкоди залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Постановою Київського апеляційного суду від 17.10.2019 року ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 25.06.2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримував та просив про їх задоволення із викладених у позові підстав, під час судового засідання надав аналогічні пояснення викладеним у позові. Зазначив, що 18.05.2017 року на підставі договору дарування подарував своєму батьку майстерню, а саме приміщення АДРЕСА_2 , загальною площею 118, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який у свою чергу у 2020 році продав дане приміщення, проте батько та новий власник уповноважили його довести цю справу до кінця.

Представник відповідача, яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції щодо задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити у їх задоволенні. Крім того, представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначила, що як на доказ того, що покрівля в будинку АДРЕСА_1 над нежитловим приміщенням, що належить на праві приватної власності позивачу є в неналежному стані, позивач посилається на лист відповідача № 049 від 27.05.2013 року, проте такі посилання позивача є абсолютно неприпустимими, оскільки у своєму листі відповідач жодним чином не підтверджував незадовільний стан відповідної покрівлі, а лише зазначив, що для проведення ремонтних робіт по-перше виконати будівельну експертизу сьогоднішнього стану покрівлі та відповідність її проектній документації. Жодних належних доказів того, що покрівля над нежитловим приміщення АДРЕСА_2 , станом на момент звернення позивача до суду із даним позовом, є в незадовільному стані позивачем суду не надано. Акт про залиття нежитлового приміщення від 15.05.2016 року, на який посилається позивач, як на підтвердження своїх вимог незатверджений керівником балансоутримувача будинку, в якому знаходиться нежитлове приміщення позивача; складений у неналежному складі комісії, а саме: до складу комісії, яка склала зазначений акт входить власник невстановленої квартири ( ОСОБА_3 ), а також свідок ( ОСОБА_4 ), який імовірно є батьком позивача, а тому очевидно є заінтересованою особою, а також такою особою, неупередженість якої викликає багато сумнівів.Жодних заявок щодо залиття нежитлового приміщення позивача у травні 2016 року не надходило відповідачу ані від позивача, ані від інших третіх осіб. Як на підставу складення відповідного акту у складі неналежної комісії, позивач посилається на відмову відповідача від складення такого акту, що не відповідає дійсності та на підтвердження чого позивач не надав суду жодного доказу.Позивач жодним чином не підтвердив розмір своєї шкоди, яку він начебто зазнав в результаті залиття свого нежитлового приміщення та не підтвердив жодними доказами понесені душевні переживання. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності вини відповідача, причини залиття нежитлового приміщення позивача та розміру завданих збитків позивачу, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

В свою чергу, позивачем до суду було подано відповідь на відзив, згідної якої зазначено, що на думку відповідача, позивач не надав належних доказів на підтвердження своїх вимог, проте факт аварійного стану покрівлі є очевидним та підтверджується численними доказами, що додаються позивачем. Позивач неодноразово звертався до відповідача із проханням налагодити покрівлю, однак відповідач постійно наголошував на необхідності проведення загальних зборів та не реєстрував його заяви. Ні в 2013 році, ні в наступних роках, відповідач, проігнорувавши законні вимоги позивача, не здійснив жодних дій щодо складання акту огляду та не провів ремонтні роботи. При цьому за ініціативою відповідача у 2016 році приміщення АДРЕСА_2 було відключено ще й від опалення, що призвело до поглиблення наслідків постійного залиття приміщення. 15 травня 2016 року без присутності представників відповідача комісією у складі свідків складено акт про залиття нежитлового приміщення, що містить інформацію про повторне залиття, його наслідки та причини.Відомості, вказані у даному акті про залиття повністю відповідають інформації, що міститься у зразку, передбаченому Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій. При цьому зауваження відповідача щодо не затвердження акту керівником відповідача та неналежний склад комісії не витримують жодної критики, оскільки починаючи з 26 березня 2013 року, всупереч вимогам законодавства, відповідач не вчинив жодних дій з огляду та ремонту покрівлі. Вже після складання даного акту та подання позовної заяви до суду, відповідачем у складі 3-4 представників проведено огляд приміщення позивача, однак, відповідний акт про огляд та залиття позивачу не було надано.18 грудня 2016 року позивачем та власниками сусідніх - квартир складено ще один акт про залиття в приміщенні художньої майстерні АДРЕСА_2 , через протікання даху, в якому повністю описані наслідки та причини залиття приміщення. Наразі систематичне залиття художньої майстерні продовжується. Відсутність опалення призводить до швидкого розповсюдження плісняви та грибка по всій площі квартири. 30 та 31 січня 2018 року позивачем за допомогою відеозйомки зафіксований черговий факт залиття майстерні та її антисанітарний стан внаслідок потопу. 31 січня 2018 року позивачем та комісією у складі свідків підписано новий акт про залиття, в якому детально описані всі пошкодження приміщення та причини залиття. Заява позивача від 08.02.2018 року про складання акту відповідачем залишається без реагування. На підставі викладеного просив задовольнити вимоги у повному обсязі.

Також представником відповідача до суду було подано, письмові заперечення в яких зазначила, що акти залиття нежитлового приміщення надані позивачем не можна віднести до допустимих доказів, а тому не можуть братись судом до уваги. Позивач на даний час не має жодного відношення до нежитлового приміщення та не може бути особою права якої порушується ОСББ «Ольжин град». Між сторонами справи відсутні будь-які правовідносини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 08.12.2015 року, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу на праві приватної власності належить нежитлове приміщення АДРЕСА_2 .

Згідно наявної в матеріалах справи заяви вбачається, що ОСОБА_1 , як власник нежитлового приміщення 26.03.2013 року звертався до голови правління та директора ОСББ «Ольжин град» із заявою про повідомлення його в які строки буде відремонтовано дах будинку АДРЕСА_1 . У даній заяві, також просив прийти та скласти акт огляду і фіксації пошкоджень протікання даху над нежитловим приміщенням АДРЕСА_2.

З листа від 27.05.2013 року № 049 підписаного головою правління ОСОБА_5 та директором ОСОБА_6 ОСББ «Ольжин град» у відповідь на заяву від 26.03.2013 року, вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено, що ОСББ «Ольжин град» є юридичною особою, яка була утворена згідно рішення загальних зборів власників приміщень багатоквартирного будинку 28.05.2011 року. Житловий будинок АДРЕСА_1 , перейшов в управління ОСББ «Ольжин град» з 01.09.2011 року. Платежі від мешканців будинку, в тариф яких закладена частка на поточний ремонт в тому числі будівельних елементів будинку, почали нараховуватися з 15.09.2011 року. Для проведення ремонтних робіт по-перше необхідно виконати будівельну експертизу сьогоднішнього стану покрівлі та відповідність її проектній документації. При наявності такої експертизи та рекомендацій по реконструкції скласти кошторис на виконання необхідних робіт, величина якого дасть можливість співставити наявність коштів об`єму робіт, що потребується. На даний час відсутня можливість ремонту зазначеної частини покрівлі в зв`язку з фізичною неможливістю створити накопичення коштів для такого ремонту, за період управління ОСББ «Ольжин град» будинком. У разі, якщо такі кошти, з урахуванням потреб на ремонт покрівель по інших парадних, будуть накопичені на рахунку об`єднання, такі роботи будуть замовлені. ОСББ не є організацією, що надає комунальні послуги, а згідно законодавства виступає лише колективним замовником послуг для своїх членів за кошти самих власників приміщень. Також повідомлено, що при продажу зазначеного приміщення продавцем було порушено законну вимогу сповіщання покупця про існуючі недоліки в будівлі та завідомо був проданий неякісний товар, про що не попередив продавець покупця. Ця обставина є прямою та цілковитою обставиною вимагати від продавця усунення недоліків та компенсації понесених збитків. Акт обстеження приміщення на предмет протікання покрівлі буде складено представниками дирекції ОСББ при наявності відсутності заборгованості в оплаті комунальних платежів та оплаті за спожиту теплову енергію.

15.05.2016 року комісією у складі мешканців будинку АДРЕСА_1 : власника квартири ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_7 , в присутності власника нежитлового приміщення АДРЕСА_2 - ОСОБА_1 склали акт про те, що 15.05.2016 року в нежитловому приміщенні АДРЕСА_2 сталося повторне залиття. Внаслідок протікання пошкоджено: стелю, обшиту дерев`яною вагонкою 45 м2, стіни, поштукатурені, частина покрита шпалерами, а частина дерев`яною вагонкою, площею 36 м2, підлогу з наливною стяжкою, пробковою підложкою та ламінатом, площею 45 м2. Причина протікання - протікання природних опадів через незадовільний технічний стан покриття даху будинку внаслідок чого відбулося залиття нежитлового приміщення АДРЕСА_1 . В зв`язку із відмовою ОСББ «Ольжин град» скласти даний акт та завірити його належним чином, даний акт підписано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та власником ОСОБА_1

18 грудня 2016 року позивачем та власниками сусідніх - квартир складено акт про залиття в приміщенні художньої майстерні АДРЕСА_2 , через протікання даху, згідно якого 18.12.2016 року в результаті огляду були виявлені наступні недоліки: потьоки по кутам та стінам зі стелі даху, через що утворився грибок, під час коли сніг тає та йде злива підлога повністю мокріє, також через відключення опалення на стіні утворився грибок через вологість 10% в приміщенні. Комісія при обстеженні відсутня.

Крім того, 31.01.2018 року у присутності свідків та власника ( ОСОБА_1 ) був складений акт про залиття приміщення майстерні АДРЕСА_2 , в якому зазначено, що 31.01.2018 року о 10.00 годині внаслідок дощу у ніч з 30 на 31 січня 2018 року на стелі приміщення АДРЕСА_2 (художня майстерня) спостерігаються сліди залиття водою з покрівлі даху.

08.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, згідно якою через чергове затоплення приміщення майстерні просив терміново скласти комісію та зазначити в якій день та час комісією буде складено акт обстеження залиття через протікання даху. В акті просив зазначити кількість місць протікання та площу знівеченої стелі, стін і підлоги через протікання.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В обґрунтування позову зазначено, що саме внаслідок винних дій відповідача, відбулось залиття належного позивачу на праві власності нежитлового приміщення АДРЕСА_2, а відтак відповідач має відшкодувати завдані їм збитки.

Заперечуючи проти позовних вимог, стороною відповідача було зазначено про те, що позивачем не надано суду достатніх доказів завдання збитків саме з вини відповідача, а також не надано доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та діями відповідача, а відтак відсутні законні підстави для задоволення позову.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить.

Частиною 3 статі 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

З долученого до матеріалів справи, представником відповідача договору дарування від 18.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 подарував ОСОБА_4 , а останній прийняв в дар належну дарувальнику майстерню, а саме приміщення АДРЕСА_2 , загальною площею 118, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З тексту даного договору, не вбачається, що під час його дарування ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , дане приміщення мало будь-які недоліки.

Представником відповідача у судовому засіданні зазначено, що даний час майстерня, взагалі продана третій особі, про що і не заперечувалося самим позивачем у судовому засіданні, який також зазначив, що не зважаючи на те, що майстерня перебуває у власності третьої особи, його уповноважено завершити розгляд справи та притягнути відповідальних осіб ОСББ «Ольжин град» до відповідальності.

Відтак, судом встановлено, що з 18.05.2017 року по час прийняття рішення у даній справі, ОСОБА_1 не є власником нежитлового приміщення - майстерні АДРЕСА_2 та не надав суду документів, що він є уповноваженою особою власника на час розгляду справи у суді.

Крім того, відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Під час вирішення спору про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, приміщення, суду необхідно з`ясувати: що стало причиною залиття, хто в цьому винен, тобто в результаті чиїх дій (бездіяльності) це сталося, причинний зв`язок між діями (бездіяльністю) та спричиненою шкодою, розмір збитків.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вина відповідача щодо залиття майстрені встановлена на підставі актів від 15.05.2016 року, 18.12.2016 року та 31.01.2018 року, де встановлено, що через протікання дахувідбулося залиття приміщення майстерні АДРЕСА_2.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

Оскільки, нежитлове приміщення - майстерня, яка є предметом даного спору, знаходиться у житловому багатоквартирному будинку, суд вважає, що в даному випадку за необхідне застосовувати вказані Правила, як аналогію до приміщень.

Форма акту визначена у додатку № 4 до Правил. Зокрема, визначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково затверджується начальником житлово-експлуатаційної організації та скріплюється підписами потерпілої та винної сторони.

Будь-яких доказів звернення позивача 15.05.2016 року, 18.12.2016 року та 31.01.2018 року до відповідача з приводу залиття приміщення майстерні АДРЕСА_2 , матеріали справи не містять, як і не містять жодних доказів про запрошення на вказані дати для складання акту представників відповідача.

Надані стороною позивача акти не відповідають вимогам, викладеним у Правилах, так, зокрема, в акті не відображено поверх нежитлового приміщення, яке зазнало залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщення, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість). Крім того, у вказаному акті відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, не зафіксовано відомості щодо винної сторони, як і будь-які дані про осіб, присутніх при складанні акту. Не зазначені причини відсутності зацікавлених осіб (від потерпілої сторони та з боку винної), присутність яких є обов`язковою.Крім того, дані акти не підписані відповідачем, як і не складено акту, що останній, відмовився його підписувати.

Окремо варто відзначити, що акт від 31.01.2018 року не відповідає зазначеним Правилам, оскільки його було складено у відсутності зацікавлених осіб: від потерпілої сторони та з боку винної, у них відсутні підписи потерпілої та винної сторони таскладено взагалі свідками, які навіть не є мешканцями даного будинку, а є мешканцями м. Києва та у присутності позивача, який на той час, відповідно до договору дарування не був власником майстерні АДРЕСА_2 . Відсутні будь-які відомості хто є ці люди, та чи є вони представниками організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинку, і споруд та прибудинкових територій за даною адресою, представниками організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання будинку, представниками власника будинку, будинкового комітету.

Суд надаючи критичну оцінку актам, звертає увагу на те, що, останні, були складені лише в присутності позивача та свідків, а тому не може бути прийнято судом, як належно підтверджений факт вини відповідача.

Надаючи оцінку доказам, у відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами та встановленими судом обставинами справи, відповідні акти не є достатніми та достовірними доказам вини відповідача у залитті приміщення майстерні.

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2009 року №12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складанні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

Тобто, факт залиття, характер та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтована вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження приміщення, складеним за обов`язкової участі потерпілої та винної особи.

Крім того, як на підтвердження своїх доводів щодо залиття приміщення майстерні АДРЕСА_2 , позивач посилався на фотофіксацію та відеофіксацію, яка долучена до матеріалів справи та була оглянута судом під час судового засідання.

Суд надаючи критичну оцінку оглянутому під час судового засідання відео, звертає увагу на те, що таке відео було знято 31.01.2018 року о 00 год. 39 хв. та 05 год. 01 хв. без запрошення та присутності представника відповідача та з даного відео, у тому числі і фотознімків, взагалі не можливо встановити, що дане відео знято в приміщенні спірної майстерні, а відтак в силу вимог ст. ст. 77-78 не є належними та допустимими доказами.

Також, як на підтвердження своїх доводів позивачем до матеріалів справи долучено, висновок експерта ТОВ «Судова незалежна експертиза України» ОСОБА_8 від 19.03.2018 року, складений за замовленням позивача.

З даного висновку вбачається на вирішення судової експертизи, експерту були поставлені питання: який розмір матеріальної шкоди завдано внаслідок залиття майстерні АДРЕСА_2 в будинку АДРЕСА_1 та які технічні причини залиття вказаної майстерні. Для проведення експертизи ОСОБА_1 було надано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 87421176 від 18.05.2017 року, копію актів про залиття від 15.05.2016 року та 18.12.2016 року, копію технічного паспорту на приміщення АДРЕСА_2 та копію ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 02.12.2016 року про відкриття провадження у справі.

З висновку вбачається, що обстеження об`єкту проводилося з 15:00 години 05.03.2018 року у присутності замовника дослідження ОСОБА_1 , однак без запрошення та виклику представника ОСББ «Ольжин град».

Разом з тим, на дату замовлення вказаного висновку та обстеження об`єкту, позивач не був власником майстерні АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування від 18.05.2017 року.

Крім цього, допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_8 , пояснив, що він не проводив огляд чи обстеження нежитлового приміщення перед складанням висновку, а такий складений на підставі акту про залиття від 15.05.2016 року, який в свою чергу визнаний судом, як не допустимий та не належний доказ, у зв`язку із невідповідністю даного актувимогам, викладеним у Правилах.

Відтак, даний висновок експерта у розумінні ч. 1 ст. 78 ЦПК України є не допустимим доказом, а тому суд не бере його до уваги, оскільки такий висновок був складений за замовленням позивача, який на той час не був власником даного приміщення, на підставі акту, який визнаний судом, як неналежний та не допустимий доказ, без запрошення представника відповідача, у тому числі і узгодження питань, які були представлені перед експертом.

Оскільки, розмір завданої шкоди є істотною обставиною, яка підлягає доведенню, і суд, виходячи із принципу диспозитивності, за відсутності належних доказів, не може на власний розсуд визначити розмір завданої шкоди, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами розмір завданої шкоди.

Також, слід звернути увагу, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07.03.2017 року по справі за клопотанням позивача було призначено судово-будівельну технічну експертизу, провадження якої доручено експертам Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз.

14.11.2017 року до суду з Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, у зв`язку із ненаданням за клопотанням експерта додаткових документів, необхідних для проведення даної експертизи, зокрема: документів, які перебували у розпорядженні позивача, а саме технічний паспорт БТІ на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , акти про залиття, технічну документацію щодо проведення або не проведення ремонтно-відновлювальних робіт, документацію, що підтверджує факт виконання ремонтно-відновлювальних робіт покрівлі на нежитловим приміщенням ОСОБА_1 , акти виконаних робіт, а також за не проведення позивачем оплати за експертизу, що спростовує доводи позивача, що експертиза не була проведена з вини відповідача.

Крім того, під час судового засідання, представником відповідача наголошувалося, що при придбанні приміщення, позивач був обізнаний щодо стану приміщення і не звертався з відповідною вимогою до попереднього власника, який одночасно був забудовником даного будинку, та саме, така особа повинна відповідати за недоліки об`єкту. Позивач у судовому засіданні зазначив, що про протікання даху йому стало відомо у 2011 році, однак до продавця даного приміщення - забудовника він не звертався, оскільки вважав їх банкрутами.

Під час розгляду даної справи, судом неодноразово наголошувалося сторонам про можливість призначення по справі судової-будівельно технічної експертизи, однак даних клопотань заявлено не було.

Позивачем не надано достатньо доказів для висновку про причини залиття приміщення та про особу з вини якої залиття сталось. Проте вказане спростовано представником відповідача.

За змістом статті 1166 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди, тоді як у даному випадку факт завдання шкоди саме відповідачем не встановлений .

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи не доведено належними та допустимими доказами вину відповідача у заподіянні шкоди позивачу, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В частині відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача матеріальних збитків, заподіяних внаслідок залиття майстерні, у зв`язку із недоведеністю його вини, а відтак відсутні підстави і для стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки, така вимога є похідною і залежить від вирішення питання стосовно основної вимоги, яка за висновками суду задоволенню не підлягає.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачами по фактично понесеним.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин град» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування шкоди відмовити.

Повний текст рішення суду виготовлений 15 лютого 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Вишгородський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин град» (, 07300, Київська область, м. Вишгород, пр.-т Шевченка, буд. 2-Г).

Суддя І.Ю. Котлярова