Провадження 2/127/5288/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, в якому просить припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на садовий будинок незавершеного будівництва готовністю 12%, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, площею 0,0467 га, кадастровий номер :02:104:0370; визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, площею 0,0467 га, кадастровий номер :02:104:0370; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації, замість частки у праві спільної сумісної власності, грошові кошти в сумі 14550 грн, в тому числі 2500 грн вартість 1/2 частини садового будинку незавершеного будівництва готовністю 12%, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 050 грн вартість 1/2 частки земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, площею 0,0467 га, кадастровий номер :02:104:0370.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову (яка визначається дійсною вартістю нерухомого майна), якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п.п.2,9 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Пред`являючи позов з вимогами майнового характеру (зокрема, визнання права власності на садовий будинок та земельну ділянку) позивач зазначив ціну позову у розмірі 14550 грн, що, згідно доводів позовної заяви, є вартістю 1/2 частки садового будинку незавершеного будівництва готовністю 12%, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, площею 0,0467 га, кадастровий номер :02:104:0370. Однак дійсну вартість (на дату подання позову до суду) спірного майна, а саме садового будинку та земельної ділянки, позивач до ціни позову не включив.

Згідно з п.16 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Суд зазначає, що у випадку, якщо у позивача виникають труднощі з визначенням ціни позову, що відповідатиме дійсній вартості спірного майна (садового будинку та земельної ділянки), позивач не позбавлений можливості провести експертну оцінку такого майна, за результатами якої позивач може визначити вірну ціну позову та, відповідно, сплатити судовий збір в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Суд звертає увагу позивача на те, що згідно п.1 ч.1 ст.4 зазначеного Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач додав до матеріалів позову квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1816 гривень як за 2 вимоги немайнового характеру, що не відповідає вищезазначеним нормам Закону.

Вищевикладене є недоліками позовної заяви, які повинні бути усунуті позивачем шляхом зазначення реальної ціни позову на момент звернення до суду з заявою, виходячи з дійсної (ринкової) вартості спірного садового будинку та земельної ділянки, з наданням суду доказів такої вартості (дослідження/експертизи), доказів сплати судового збору, сплаченого враховуючи вірну ціну позову з врахуванням вже сплаченого судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому триденний строк для усунення недоліків з дня отримання позивачем/представником позивача ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 175,177, 185, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю залишити без руху та надати позивачу/представнику позивача триденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання позивачем/представником позивача даної ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у встановлений строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, вона вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу, що не перешкоджатиме повторному зверненню до суду з позовною заявою.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: