КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/38464/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3373/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гребнєва Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року, постановлену під головуванням судді Фролової І.В., по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрій Анатолійович, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною скаргою, в якій просила суд визнати дію приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. щодо винесення постанови від 04 червня 2020 року про відкриття виконавчого провадження (ВП № 62260854) протиправною та незаконною; визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 04 червня 2020 року (ВП № 62260854) про відкриття виконавчого провадження про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 2 025 533,15 грн. на користь ПАТ «КБ «Надра», відкритого за виконавчим листом Шевченківського районного суду міста Києва від 07 серпня 2012 року, виданого на виконання судового рішення у справі № 2-1895/11; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. винести постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП № 62260854) та повернути виконавчий лист стягувачу (а.с. 1-5).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук А.А., ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_2 на дії приватного виконавця залишено без розгляду (а.с. 7-9).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 21 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, у якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 11-21).

На обґрунтування скарги зазначила, що судом першої інстанції не було повністю з`ясовані усі обставини, що мають значення для справи, що призвело до порушення судом норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права та постановлення помилкової ухвали. Вказувала, що дійсно був пропущений строк для звернення до суду зі скаргою, встановлений ст. 449 ЦПК України, однак суд не надав оцінки обґрунтуванню поважності причин пропуску строку скаржником. Так, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 04 червня 2020 року, однак станом на дату звернення зі скаргою до суду скаржник так і не отримала цієї постанови та ця обставина не була перевірена судом першої інстанції. При цьому про відкриття виконавчого провадження апелянту стало відомо випадково в середині червня 2020 року після отримання повідомлення з банку про встановлення обмежень на банківську картку у зв`язку з винесенням приватним виконавцем оскаржуваної постанови. Крім того, стало відомо, що виконавче провадження відкрито на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2011 року у справі № 2-1895/11, у розгляді якої ОСОБА_1 участі не брала та не отримувала судового рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, апелянт звернулася до приватного виконавця з заявою про надіслання копії матеріалів виконавчого провадження на поштову та електронну адресу, проте, 16 вересня 2020 року у відповідь було надіслано лише копію виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 07 серпня 2012 року та копію постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 62260854). Виявивши порушення приписів Закону України «Про виконавче провадження» при відкритті виконавчого провадження, ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою та заявою про поновлення пропущеного строку для звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не прибули, були сповіщені у т.ч. повідомленнями на електронну пошту та телефонограмами із забезпеченням фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі наявні докази (а.с. 44-51).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Зважаючи на вищезазначене та положення ч. 9 ч. 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд визнав повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 449 ЦПК України).

Відповідно до ст. 450 цього Кодексу, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом роз`яснень, що містяться в пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що строк на вчинення процесуальної дії сплинув, а клопотання про поновлення вказаного строку не подано (а.с. 8).

Проте такий висновок районного суду суперечить наявним у справі доказам за якими ОСОБА_1 разом із скаргою подала заяву про поновлення строку на подання скарги із зазначенням поважних, на її думку, причин для поновлення такого строку.

Зокрема, заява про поновлення строку обґрунтовувала тим, що про відкриття виконавчого провадження їй стало відомо в середині червня 2020 року після отримання повідомлення з банку про встановлення обмежень на банківську картку у зв`язку з винесенням приватним виконавцем оскаржуваної постанови, яку вона не отримувала. Звернувшись до приватного виконавця з заявою про надіслання копії матеріалів виконавчого провадження, 16 вересня 2020 року у відповідь було надіслано копію виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 07 серпня 2012 року та копію постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 62260854).

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Проте у справі відсутні докази про дослідження судом наведених заявником причин пропуску строку для звернення до суду зі скаргою.

Оскільки районний суд фактично не перевірив доводів заявника щодо поновлення строку для звернення зі скаргою, їх розгляд апеляційним судом є передчасним, тому суд апеляційної інстанції відхилив відповідні доводи і вимоги апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 , з підстави передбаченої ст. 126 ЦПК Україниє передчасним, а тому за правилами ст. 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року скасувати.

Справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрій Анатолійович, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_2 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 12 лютого 2021 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова