РІШЕННЯ

Іменем України

03.02.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова, в складі:

головуючого - судді Марків Ю.С.

присяжних Яремко Л.М., Нечипорук А.М.

при секретарі Галімурка О.І.

за участі представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Чміленко Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: орган опіки і піклування Франківської районної адміністрації ЛМР про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою з участю заінтересованої особи органу опіки і піклування Франківської районної адміністрації ЛМР про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що вона зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 . В цій же квартирі до 1996р. був зареєстрований та проживав її рідний брат ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердичеві Житомирської області. Їхніми батьками були: батько - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявник пояснює, що минуло більше двадцяти років, як її брат ОСОБА_3 пропав без вісти. В зв"язку з відсутністю брата заявник не може скористатися своїм правом на спадкування після смерті батьків на квартиру АДРЕСА_2 , тому виникла необхідність визнання його безвісно відсутнім. До 1996 р. брат ОСОБА_3 проживав з батьками за вищевказаною адресою. Заявниця вказує, що своєї власної cім`ї брат не мав, а вона той час була заміжня і проживала в АДРЕСА_3 . Брат ОСОБА_3 мав вищу освіту, закінчив Львівський політехнічний інститут. Приблизно до 1990р. він працював інженером на Львівському автобусному заводі. Починаючи з 90-х років в зв`язку з ліквідацією Львівського автобусного заводу ОСОБА_3 не працював. Він став зловживати алкоголем, вів неналежний спосіб життя, між ним та батьками виникали сімейні конфлікти. Батьки заявниці, як нею зазначається, надіялися, що брат ОСОБА_3 змінить свою поведінку, знову буде працювати, вони неодноразово підтримували його матеpiально. В 1994 р. їх батько виплатив брату заявниці ОСОБА_3 грошову компенсацію за його частку в праві власності на квартиру. Взамін цього ОСОБА_3 склав заповіт на свою частку в квартирі АДРЕСА_2 на її ім`я, заповіт був посвідчений державним нотаріусом П`ятої львівської державної нотаріальної контори Бордун I.М. 13 серпня 1996 р. ОСОБА_3 по особистій заяві був знятий з реєстрації по АДРЕСА_1 . Він забрав свої особисті речі з квартири і зник в невідомому напрямку, зі слів батьків він мав поїхати кудись на заробітки. 3rідно довідки ЛКП "Львівський ліхтар" за №1329 від 15.11.2018 р. ОСОБА_3 був виписаний 13.08.1996 р. по заяві в м. Луганськ. Отримати підтвердження факту його реєстрації в м. Луганську не надається можливим, оскільки Мiграційною службою України в Луганській області було відмовлено в наданні такої інформації, як конфіденційної. Заявниця вказує, що намагалася розшукати брата, однак такі ж особи без визначеного місця проживання повідомили їй, що його немає серед живих, що він не пережив зиму. Це було влітку 1999 р. Hі з батьками, ні з нею з 1996 р. не спілкувався. В 2014 р. заявниця звернулася у Франківський районний відділ міліції ЛМУ УМВСУ у Львівській області по питанню встановлення місцезнаходження брата ОСОБА_3 . Відомості по даному факту було внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003135 від 11.10.2014 р. та заведено оперативно-розшукову справу. За повідомленням Франківського відділу поліції НПУ ГУНП у Львівській обл. від 19.11.2018р. за №C-74/Аз/01/41/09-18 розшуковими заходами не вдалося встановити місцезнаходження ОСОБА_3 . Заявниця зазначає, що минуло більше двадцяти років з часу зникнення її брата ОСОБА_3 . На підставі вищевикладеного, просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , безвісно відсутнім з 01.01.1998 року.

В судовому засіданні представник заявника подану заяву підтримала, просить її задоволити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення поданої заяви.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до довідки Форми № 2 з місця проживання про склад сім`ї і прописки №1329 від 15.11.2018 року, виданої ЛКП «Львівський ліхтар», в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , 1952 року народження, виписаний 13.08.1996 року по заяві в м.Луганськ.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.02.1997 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний запис за №793.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 30.12.2006 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відповідний актовий запис за №8298.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 10.01.1955 року, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками якої були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно з повідомленням обласного комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" №3990 від 22.11.2018 року, станом на 29.12.2012 року квартира АДРЕСА_2 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 10.06.1993 року, виданого квартирно-експлуатаційною частиною району, згідно з розпорядження №141 від 16.04.1993 року.

Вищевказане підтверджується також і технічним паспортом на квартиру, складеного 29.04.1993 року, реєстровий №963.

Як вбачається з заповіту від 21.12.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-5708, ОСОБА_3 на випадок його смерті зробив розпорядження: належну йому на праві особистої власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 заповів ОСОБА_2 .

Заявою від 16.09.2014 року, поданої ОСОБА_2 начальнику Франківського РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області, просила оголосити ОСОБА_3 в розшук та завести по цьому факту оперативно-розшукову справу.

Як вбачається з відповіді управління Державної міграційної служби України в Луганській області №4401.4-45618/44.1-18 від 11.12.2018 року, інформація про зареєстроване місце проживання в м.Луганську або будь-якій іншій місцевості Луганської області починаючи з серпня 1996 року не надана у зв`язку з відсутністю законних підстав для надання такої.

З відповіді Франківського районного відділу у місті Львові Головного управління у Львівській області №4613/2159 від 05.12.2018 року вбачається, що вони не володіють інформацією щодо реєстрації місця проживання громадянина ОСОБА_3 , оскільки немає внутрішньої бази даних.

Окрім цього, про неможливість надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 у зв`язку з з відсутністю законних підстав для надання такої, представника ОСОБА_2 повідомили також й Бердичівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у повідомленні №2067/8.23-23 від 08.12.2018 року.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 23 грудня 1997 року Франківським РВ УМВС України у Львівській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734).

Згідно зі ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Як вбачається з відповіді Франківського ВП ГУНП у Львівській області №11716/41/09-20 від 12.08.2020 року, ОСОБА_3 було оголошено в розшук, як безвісті відсутнього та на час надання відповіді проводились оперативно розшукові заходи з метою встановлення місця знаходження останнього.

Разом з тим, з метою повного та об`єктивного розгляду справи, ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 01.12.2020 року витребувано від Державної прикордонної служби України відомості про те, чи перетинав громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м.Бердичев Житомирської області, проживав за адресою АДРЕСА_1 , державний кордон (із зазначенням де та коли) у період часу з 01.01.1998 року по теперішній час; витребувано від Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відомості про те, чи наявний актовий запис про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м.Бердичів Житомирської області. У разі наявності відомостей, надати копію актового запису; витребувано від Управління Державної міграційної служби в Луганській відомості про те зареєстрований або був зареєстрований на території Луганської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м.Бердичів Житомирської області, проживав за адресою АДРЕСА_1 ; витребувано від Пенсійного Фонду України відомості про те, чи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримує чи отримував пенсію, якщо так, то на обліку в якому саме територіальному управлінні Пенсійного Фонду України такий перебував/перебуває.

На виконання вищевказаної ухвали, на адресу суду 11.12.2020 року надійшла відповідь від Управління Державної міграційної служби в Луганській області №4401.4-17616/44.1-20 від 11.12.2020 року, з якої вбачається, що наявні обліки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Луганській області залишились на тимчасово окупованій території України, доступ до яких відсутній. За наявною інформацією, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованим, знятим з реєстрації місця проживання/перебування не значиться.

Окрім цього, з відповіді Департаменту з питань цифрового розвитку цифрових трансформацій і цифровізації вбачається, що ОСОБА_3 на обліку в органах Пенсійного фонду України, як одержувач пенсії, не перебуває.

Згідно з відповіддю №398/4/53/2020 від 21.12.2020 року, перевіркою, проведеною по архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), розташованих на території Житомирської області, актового запису про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виявлено.

На підставі наведеного, зважаючи на те, що ОСОБА_3 за місцем його колишньої реєстрації відсутній понад один рік, останній раз його бачили в 1997 році, на даний час відсутні відомості про місце його перебування, не проживає за вказаною адресою, згідно витребовуваних відповідей встановити його місце знаходження на даний час є неможливим, у заявника є зацікавленість у вирішенні питання у визнанні ОСОБА_3 безвісно відсутнім з метою скористання своїм правом на спадкування після смерті батьків, суд доходить висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Керуючись ст.ст.12, 80, 81, 263-265, 294, 306, 309 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: орган опіки і піклування Франківської районної адміністрації ЛМР про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , безвісно відсутнім з 01.01.1998 року.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Франківський районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 12.02.2021 року.

Суддя Марків Ю.С.

Присяжні: Яремко Л.М.,

Нечипорук А.М.