УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2021 р. Київський районний суд м.Харкова

у складі головуючого судді Колесник С,А..,

за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,

представника позивача адвоката Самардіної А.О.

представника відповідача адвоката Батюка А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу №953/20435/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до філії Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення безпідставно списаних коштів з карткового рахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Самардіної А.О. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ФХОУ АТ ДОБУ, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно списані кошти з карткового рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 71 725,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

Ухвалою суду від 18.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До початку судового розгляду по суті представником відповідача заявлені клопотання про витребування доказів.

Так, представник відповідача просить суд: витребувати у приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» інформацію щодо реєстрацію абонента за номером телефону НОМЕР_2 з наданням персональних даних або отримання ним послуг знеособлено (анонімно), договір на умовах якого надавались телекомунікаційні послуги за номером НОМЕР_2 , порядок відновлення надання послуг у разі втрати абонентом кінцевого обладнання та/або ідентифікаційної картки, визначений ПрАТ «ВФ Україна» на підставі п.23 Правил, інформацію щодо відновлення ідентифікаційної картки (SIM-карти) за номером телефону НОМЕР_2 із зазначенням дати, час, місця та способу таких відновлень, даних, в тому числі персональних, наданих оператору особами, що проводили такі відновлення та за якими ідентифікований власник картки, роздруківку телефонних дзвінків (вхідні та вихідні) та смс-повідомлень (вхідних та вихідних) на номер НОМЕР_2 які були здійснені 04.06.2018, 05.06.2018 та 06.06.2018; витребувати у Київського ВП ГУНП в Харківській області належним чином засвідчені копії матеріалів кримінального провадження №0002491, зокрема, пояснення заявника, наявність осіб, яким оголошено про підозру, потерпілого, розміру завданої шкоди, стану та подальшого руху досудового розслідування; розкрити інформацію з обмеженим доступом - витребувати з Акціонерного товариства Альфа-Банк» інформацію щодо переказів коштів з платіжної картки № НОМЕР_1 здійснених 05.06.2018 у період часу з 17:00 по 18:00 в сумі 48 995,00 грн. та 06.06.2018 у період часу з 13:30 до 14:30 в сумі 22 730,00 із зазначенням власника рахунку отримувача коштів та його ідентифікаційних даних (ПІБ, рік народження, РНОКПП, адреса реєстрації, номер платіжної картки); розкрити інформацію з обмеженим доступом - витребувати у Акціонерного товариства Альфа-Банк» інформацію щодо даних, які були ведені користувачем 05.06.2018 у період часу з 17:00 по 18:00 та 06.06.2018 у період часу з 13:30 по 14:30 для здійснення переказу кштів за допомогою платіжної картки № НОМЕР_1 .

Представник відповідача у судовому засіданні клопотання підтримав, зазначив, що не звертався до ПрАТ "ВФ Україна", Київського ВП ГУНП в Харківській області та АТ "Альфа-Банк" з заявами про надання інформації, посилаючись на: таємницю збереження телефонних дзвінків та інформаційну безпека телекомунікаційних мереж; те, що відомості у кримінальному провадженні можуть розголошуватися лише з дозволу слідчого, а інформація в банку є банківською таємницею.

У судовому засіданні представник позивача проти задоволення клопотань не заперечувала, проте зазначила, що представником відповідача не надано доказів звернень до відповідних установ для отримання інформації самостійно.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши заявлені клопотання про витребування доказів, дослідивши матеріали справи, та враховуючи заявлені позовні вимоги, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.3 ст.83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст..84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Однак, у поданих клопотаннях про витребування доказів заявником не зазначено про вжиті ним заходи для отримання цих доказів самостійно, не надано доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Посилання заявника на положення ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», статті 222 КПК України не звільняє його від обов`язку подання суду доказів звернення із запитами про отримання інформації та, відповідно, надання відповідей на такі запити, що може розцінюватись судом як підтвердженням причин неможливості самостійного отримання доказів.

Виходячи зі змісту статті 84 ЦПК України, відповідно до якої суд може витребувати докази у разі неможливості самостійно надати докази учасником справи, на даний час суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про витребування доказів.

Представник відповідача, в разі необхідності, не буде позбавлений можливості повторно подати відповідне клопотання до початку розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 84, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань представника відповідача - адвоката Батюка Антона Геннадійовича про витребування доказів - відмовити.

Роз`яснити представнику відповідача, щопісля усунення недоліків, які були підставою для відмови у витребуванні доказів, в разі необхідності, він не буде позбавлений можливості повторно подати відповідне клопотання до початку розгляду справи по суті.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали буде складено та підписано 15.02.2021.

Суддя Колесник С.А.