Справа №701/527/21
Провадження №2-о/701/25/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -Костенка А. І.
за участю секретаря -Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Маньківка справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Городоцька міська рада Хмельницької області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася в суд із заявою до заінтересованої особи про встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставу своїх вимог спирається на те, що заявник ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області Косінської H.A., щодо оформлення спадкового майна - права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом серії ХМ № 0134173, після смерті її батька ОСОБА_2 , смерть якого мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 . На своє звернення заявник отримала постанову приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області Косінської H.A., від 21 травня 2020 року № 115/02-31 про відмову у чиненні нотаріальної дії - видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Підставою відмови заявнику стала відсутність документів, які б стверджували родинні відносини з батьком, що і змусило заявника звернутися з даною заявою до суду.

Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, але надали суду письмову заяву згідно якої заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити.

Представник заінтересованої особи: Городоцької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутності та не заперечує проти задоволення заявлених вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні встановлено, що з 1986 року мати заявниці - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час їх спільного проживання ОСОБА_3 , народила дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , на даний час ОСОБА_1 , прізвище змінено після державної реєстрації шлюбу відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданий виконавчим комітетом Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 06.02.2018 року актовий запис № 3 (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданий виконавчим комітетом Радковицької сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 15.05.2014 року батьком зазначено " ОСОБА_5 " (а.с. 6). Разом із тим, відомості витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про її народження вказують на те, що запис про батька при реєстрації народження заявника вчинений з її слів, вказано батькове ім`я та по-батькові - « ОСОБА_6 », а прізвище матері - « ОСОБА_7 » (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданий Радковицькою сільською радою Городоцького району Хмельницької області від 08.10.2009 року актовий запис № 24, помер ОСОБА_2 (а.с. 5). Відповідно записів погосподарських книг Радковицької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, заявник з народження проживала у сім`ї ОСОБА_2 . Спочатку головою двору була мати покійного - ОСОБА_8 . Потім батьки вибули у своє господарство (№ 1005), де головою двору був уже батько - ОСОБА_2 , а заявник до 2005 року писалась « ОСОБА_9 », отримала свідоцтво про закінчення Турчинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів на прізвище « ОСОБА_10 » (а.с. 9-12). Батько, який був головою родини, вів спільне господарство із матір`ю, спільно із нею виховував заявника, відносився до неї, як до доньки. Факт того, що ОСОБА_2 , дійсно є рідним батьком заявниці також підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в судовому засіданні підтвердили факт того, що ОСОБА_2 , дійсно був батьком заявниці. За життя він вважав її своєю дочкою, цікавився її життям, займався її вихованням. Заявниця з ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , проживали однією сім`єю.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_5 , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства його батька з матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Судом встановлено, що заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , отже, застосуванню підлягають норми КпШС. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно розяснень, які діяли на час народження заявника, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України» № 16 від 12 червня 1998 року, підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) за ст. 53 КпШС може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих заявником достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст., 4, 12, 13, 80, 81, 95 293, 315, 316, 319 ЦПК України, ст. 53 КпШС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 24 від 08.10.2009 року, дійсно доводився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 ) - батьком.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

СуддяА. І. Костенко