Справа № 462/1327/20 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 22-ц/811/1125/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.

розглянувши в м. Львові в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 30 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

28.02.2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 5000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що відповідач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач коштів на утримання доньки добровільно не надає, а позивач не має змоги повністю забезпечувати дитину, а тому просила позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3000 /три тисячі/ грн. 00 коп., починаючи від дня пред`явлення позову, з 28.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_5 у дохід держави 840 /вісімсот сорок/ гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції належним чином не повідомив відповідача про розгляд такої, у зв`язку з чим позбавив його можливості подати відзив на позовну заяву. Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 , суд першої інстанції не дослідив належним чином обставини можливої відсутності кровної спорідненості між відповідачам та дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що на даний час ОСОБА_1 подав до суду позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини відповідно до ст. 136 СК України у зв`язку з відсутністю з дитиною кровного споріднення.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.7 ст.8 СК України визначають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України).

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно і до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 .

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої ЛКП «Сигнівка», №2034 від 26.02.2020 року дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з матір`ю - ОСОБА_3

24.11.2009 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 .

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 3 000 грн щомісячно, оскільки є працездатним; суд також виходив із реальних затрат на утримання дитини, зазначених позивачкою у позовній заяві, віку дитини, а також обов`язку обох батьків приймати участь в матеріальному утриманні своїх дітей.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, розмір доходу відповідача на час постановлення оскаржуваного рішення судом не було встановлено.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Доводи апеляційної скарги в частині звернення відповідача ОСОБА_1 з позовом до Залізничного районного суду м. Львова про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про нього як батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначення у даній справі судової генетичної експертизи колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки відомості про ОСОБА_1 , як батька, на час розгляду справи судом не виключено із актового запису про народження дитини.

Крім того, апелянт не надав доказів того, що він має на утриманні ще двох дітей.

Враховуючи встановлений на законодавчому рівні розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до18 років, а також те, що обов`язок по утриманню дитини законом покладено на обох батьків, колегія суддів приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача слід змінити, та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн 00 коп., починаючи від дня пред`явлення позову, з 28.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 03 вересня 2021 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 30 грудня 2020 року змінити.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 грн 00 коп. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - з 28.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н.П.

Судді: Ванівський О.М.

Мельничук О.Я.