Справа № 459/3346/21
Провадження № 6/451/46/21
УХВАЛА

іменем України

08 грудня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Войтович Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Оліярник Г.В. Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про примусове проникнення в приміщення боржника з метою виявлення, опису та арешту майна,

встановив:

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 26.10.2021 матеріали подання старшого державного виконавця Оліярник Г.В. Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про примусове проникнення до житла боржника передано на розгляд Радехівському районному суду Львівської області.

Матеріали справи на адресу Радехвського районного суду Львівської області поступили 07.12.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2021 автоматизованою системою документообігу суду для цього судового провадження визначено суддю Куцик-Трускавецьку О.Б.

Суть подання

Старший державний виконавець Оліярник Г.В. Червоноградського ВДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м. Львів) звернувся до суду із поданням про примусове проникнення в приміщення боржника з метою виявлення, опису та арешту майна.

В обґрунтування вимог покликається на те, зокрема, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження АСВП №65998086 щодо виконання виконавчого листа №451/928/20, виданого 01.07.2021 року Радехівським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Радехівської міської ради Львівської області боргу у розмірі 48 402,38 грн. Державним виконавцем винесено постанови про: відкриття виконавчого провадження; арешт майна боржника, арешт коштів боржника. З метою перевірки майнового стану боржника скеровано запити в реєструючі органи м. Червонограда. Виконавцем встановлено, що за боржником не зареєстровано транспортних засобів, а також останній не отримує доходів та офіційно не працевлаштований. Крім того, 26.07.2021 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, дверей ніхто не відчинив, відтак боржнику залишено виклик про явку у ДВС, про що складено акт державного виконавця. 06.09.2021 року державним виконавцем скеровано на адресу Червоноградського міського суду Львівської області подання про примусовий привід боржника, яке судом задоволено, однак працівниками Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області не виконано вимог ухвали.

З урахуванням викладеного, заявник просить суд постановити рішення про надання дозволу на примусове проникнення у будинок АДРЕСА_1 з метою виявлення, опису та арешту майна.

Відповідно до частини 2 статті 439 ЦПК України суд розглядає подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Старший державний виконавець Оліярник Г. в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча своєчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду заяви.

Зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши наведені у поданні аргументи та дослідивши додані до нього документи, доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом

На виконанні у Червоноградському відділі державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавчий лист №451/928/20, виданий на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 13.05.2021, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь Радехівської міської ради Львівської області шкоду, завдану державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в сумі 48 402 (сорок вісім тисяч чотириста дві) гривні 38 (тридцять вісім) копійок(а.с.3).

06.07.2021 державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65998086(а.с.4).

06.07.2021 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника(а.с.7,8).

Згідно листа КП «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 не зареєстрований (а.с.9).

Згідно наданих відповідей реєструючих органів боржник - ОСОБА_1 зареєстрований за адресою, зазначеною у виконавчому документі, не працює, пенсійних виплат не отримує, дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутні(а.с.10).

08.07.2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника(а.с.11).

26.07.2020 державним виконавцем Оліярник Г.В. одноособово складено акт (без понятих) про те, що за адресою: АДРЕСА_1 доступ до приміщення відсутній, ніхто дверей не відчинив, боржнику залишено попередження(а.с.12,13).

Нормативно-правові акти, якими керувався суд

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 та пункту 4 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1 ст. 64 Конституції України). Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року), стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною першою статті 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивованим. Відтак, суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.03.2020 у справі № 757/41727/19-ц.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків

Під час розгляду подання судом встановлено, що надані державним виконавцем матеріали справи виконавчого провадження не містять доказів того, що боржник ОСОБА_1 обізнаний про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту його майна та належним чином повідомлений про необхідність добровільного надання доступу до приміщення, а також доказів, хто саме користується вищевказаним житлом.

Суд зазначає, що у відповідності до частини 1 статті 311 ЦК України житло фізичної особи є недоторканим.

Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право проводити огляд приміщень, у разі необхідності примусово відкривати їх у встановленому порядку. Проте, примусове входження до житла не є першочерговим заходом примусового виконання рішення суду.

Також, суд звертає увагу на те, що матеріали виконавчого провадження не містять доказів того, що вимога виконавця про надання доступу до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , була скерована боржнику ОСОБА_1 .

Окрім цього, згідно листа КП «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 не зареєстрований, що у свою чергу може призвести до порушення прав третіх осіб, на праві власності яким належить цей житловий будинок.

Відтак, на переконання суду вищенаведені обставини свідчать про передчасність та необґрунтованість подання державного виконавця про примусове проникнення до приміщення боржника.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 18 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 247, 260, 261, 439 ЦПК України, Радехівський районний суд Львівської області,

постановив:

Судове засідання у справі за поданням старшого державного виконавця Оліярник Г.В. Червоноградського ВДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про примусове проникнення в приміщення боржника з метою виявлення, опису та арешту майна проводити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У задоволенні подання старшого державного виконавця Оліярник Г.В. Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про примусове проникнення в приміщення боржника з метою виявлення, опису та арешту майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий суддяО. Б. Куцик-Трускавецька