Справа № 490/9074/21
н/п 2-н/490/1682/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., яка діє від імені суду (ч. 1 ст. 34 ЦПК України), розглянувши матеріали за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту теплову енергію,-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2021 року за Вх.№33528 зареєстровано заяву Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту теплову енергію.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2021 року о 15:46:54 год. дана справа визначена судді Черенковій Н.П., яка за журналом реєстру судових справ і матеріалів від 07.12.2021 року передана судді.

За даним журналом судді передані матеріали дата надходження яких до суду вказана: 10.11.2021 р., 19.11.2021 р., 24.11.2021 р., 07.12.2021 р.

У зв`язку з цим, суддею на ім`я керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва направлено подання щодо усунення недоліків.

За приписами ч. 2 ст. 14 ЦПК України, позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Згідно п.п. 2.3.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду від 02 квітня 2015 року (із змінами і доповненнями, внесеними рішеннями Ради суддів України) розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Між тим, апаратом Центрального районного суду м. Миколаєва з 30.11.2021 року по 07.12.2021 року здійснений розподіл справ, які надійшли в різний період починаючи з 08.11.2021 року.

Подання судді залишено без уваги та недоліки не усунено.

П.п. 2.3.31 Положення про автоматизовану систему документообігу суду від 02 квітня 2015 року (із змінами і доповненнями, внесеними рішеннями Ради суддів України) передбачено, що доступ суддів до перегляду всіх протоколів та звітів автоматизованої системи щодо автоматизованого розподілу судової справи між суддями не може бути обмежений.

За приписами п.4 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу, якщо порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Із переданого журналу вбачається, що визначення судді щодо позовних та інших заяв, скарг та інших передбачених законом процесуальних документів, які подані до суду і можуть бути предметом судового розгляду, у порушення вимог ст. ст. 14, 33 ЦПК України, проводилося без дотримання хронологічного порядку надходження справ, що є порушенням принципу рівномірного навантаження кожного судді та принципу випадковості.

За приписами п.п. 1.3.1 Положення про автоматизовану систему документообігу положення визначає порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах загальної юрисдикції (далі - автоматизована система), яка забезпечує: реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції, в тому числі судових справ, етапів їх руху; об`єктивний та неупереджений розподіл судових справ між суддями з додержанням принципів випадковості та в хронологічному порядку надходження судових справ, з урахуванням завантаженості кожного судді (збалансованого навантаження) .

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (Хаушільдт проти Данії).

На неупередженість судді, як однієї з важливих ознак правосуддя акцентується увага й у пункті 3 Європейського статуту судді: «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений».

З аналізу наведених обставин вбачається те, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді, оскільки участь судді у розгляді справи унеможливлюється і в тому випадку, коли в учасника справи могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (суддів).

Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України,суддя Черенкова Н.П. вважає необхідним заявити собі самовідвід по справі №490/9074/21.

Керуючись 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відвести суддю Черенкову Н.П. від розгляду справи №490/9074/21 за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту теплову енергію.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова