КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/16145/18

02 грудня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Верес Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Хіміча Владислава Олександровича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Дубас Т.В., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

11 грудня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 29.06.2016 року між ТОВ «ОМОКС» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу майнових прав на квартиру. Відповідно доп. 3.1. вказаного договору ціна майнових прав на квартиру за цим договором становить 360 720,00 грн.,в тому числі ПДВ. Ціна майнових прав на один квадратний метр квартири становить 9 000,00 гривень, в тому числі ПДВ 1 500, 00 гривень.

Відповідно до умов п. 3.2. даного договору, у випадку, якщо за результатами обмірів суб`єктами господарювання фактична площа квартири перевищуватиме його проектну загальну площу на 0,5 (нуль цілих п`ять десятих) або більше квадратних метрів, покупець зобов`язується здійснити доплату продавцю за додаткові квадратні метри.

Згідно із умовами п. 3.6. цього договору сторони погодили, що у будь-якому випадку ціна майнових прав на квартиру мала бути внесена покупцем у розмірі 100% до 30.12.2016 року, але в будь-якому випадку не пізніше дати підписання акту приймання - передачі.

Вказує на те, що будинок АДРЕСА_1 було введено в експлуатацію 04.08.2016року. За результатами обмірів ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» фактична площа квартири АДРЕСА_2 склала 40,8 кв.м., що на 0.72 квадратних метра більше від проектної площі, а тому покупець мав сплатити продавцю за договором ціну майнових прав у розмірі 360 720,00 грн., та також вартість додаткових квадратних метрів у розмірі 6 480,00 грн.

Вказує на те, що 12.04.2017року між сторонамибуло підписано акт прийому-передачі квартири, що підтверджує виконання ТОВ «ОМОКС» свого зобов`язання по договору.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 01.09.2016року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Разом з цим, ОСОБА_1 не сплатила ціну майнових прав за договором, а також вартість додаткових квадратних метрів.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання по оплаті майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , вона не може вважатись такою, що правомірно набула право власності на вказану квартиру.

Просило суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором купівлі- продажу майнових прав на квартиру від 29.06.2016 року № 26к. 3/3/4/78/Ж-ИП в розмірі 367 200, 00 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 липня 2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Омокс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» заборгованість за договором купівлі - продажу майнових прав на квартиру від 29.06.2016 року № 26к.3/3/4/78/Ж-ИП в розмірі 367 200 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» судовий збір в розмірі 5508 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з такими рішеннями суду першої інстанції, 29 вересня 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Хіміч Владислав Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 липня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зазначає, що не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачка не виконала зобов`язання за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 29.06.2016 року № 26к.З/3/4/78/Ж-ИП, щодо сплати вартості майнових прав на квартиру у розмірі 360720,00грн., так як не перерахувала кошти на поточний банківський рахунок позивача.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 в рахунок оплати вартості майнових прав на квартиру за договором купівлі-продажу майнових прав було передано готівку у розмірі 360 720.00 грн. директору TOB «ОМОКС» ОСОБА_2 , у зв`язку з чим останнім надано відповідачці на підтвердження оплати вартості майнових прав на квартиру довідку № 704/08 від 29.08.2016року,видану ТОВ «ОМОКС» щодо належного виконання зобов`язань по сплаті ціни майнових прав на квартиру відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 26к.3/3/4/78/Ж-ИП від 29.06.2016року, що складає 360 720,00 грн. та акт прийому - передачі квартири від 30.08.2016року, підписаний позивачем та відповідачем, згідно якого позивач передав, а відповідачка прийняла об`єкт нерухомості з наступними характеристиками: 1 кімнатна квартира АДРЕСА_3 .

Звертає увагу, що суд першої інстанції не проаналізував всі умови договору купівлі-продажу майнових прав і безпідставно послався в рішенні на те, що довідка про 100 % оплату вартості квартири може бути видана лише після внесення коштів на банківський рахунок позивача. Зазначає, що таке твердження суду не відповідає дійсності та умовам договорукупівлі-продажу майнових прав, так як відповідно до умов пункту 1.5. договору факт повної оплати покупцем ціни майнових прав на квартиру буде підтверджуватись наданням довідки згідно з п. 1.6 договору.

Посилається на те, що стягнувши з відповідачки на користь позивача вартість майнових прав на квартиру, суд першої інстанції фактично застосував до відповідачки подвійне стягнення за одним і тим же договором купівлі- продажу майнових прав.

Вказує, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції, пославшись на те, що згідно довідки № 704/08 відповідачка виконала всі зобов`язання, прийшов до висновку про задоволення позову ТОВ " ОМОКС", чим фактично нівелював попередній свій висновок про виконання відповідачкою умов договору купівлі-продажу майнових прав.

Зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, задовольняючи позовні вимоги, застосовує положення Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правлінняНБУ від 01.06.2011 року №174 та зазначає про те, що обов`язковим доказом внесення готівкових коштів на банківський рахунок є квитанція/касовий ордер/інший документ, який підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі, проте, на думку апелянта, застосування вказаних положень законодавства до спірних правовідносин є помилковим.

Помилковим вважає висновок суду першої інстанції про те, що відсутність доказів оплати відповідачкою грошових коштів на банківський рахунок позивача є підтвердженням факту порушення відповідачкою умов договору, оскільки факт нездійснення розрахунку у безготівковій формі не може вважатись підтвердженням того, що фактичні розрахунки сторонами не здійснювались. Окрім того, ТОВ " ОМОКС" не довело в суді, що грошові кошти не отримувались директором вказаного товариства.

29 листопада до Київського апеляційного суду позивачем ТОВ" ОМОКС" було подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначалось, що згідно умов п. 5.4 договору купівлі-продажу майнових прав, ОСОБА_1 зобов`язувалась сплатити ціну майнових прав на квартиру шляхом перерахування коштів згідно з розділом 3 цього договору на поточний рахунок продавця. Відповідно до довідки Укргазбанку від 28.01.2019 року № 5-70/308/2019 за період з 28.12.2015 року по дату видання довідки кошти на рахунок товариства від ОСОБА_1 не надходили.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на довідку № 704/08 від 29.08.2016 року та акт прийому- передачі квартири від 30.08.2016 року, як на докази оплати відповідачкою вартості майнових прав на квартиру є безпідставним і суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у відповідності до умов п.п. 1.5, 1.6 договору, видача зазначених вище документів є обов`язком позивача, як продавця, і вони можуть слугувати доказом виконання обов`язку по передачі товару.

Зазначає, що документи, на які посилається представник відповідачки в своїй скарзі, не можуть розцінюватись як розписка про виконання грошового зобов`язання.

З огляду на вище викладене просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Хіміч Владислав Олександрович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю " ОМОКС" адвокат Литвиненко Алла Василівна проти доводів апеляційної скарги заперечувала та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 червня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю " ОМОКС" та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі- продажу майнових прав на квартиру 26к./3/3/4/78Ж-ИП.

Відповідно до умов п. 1.2. цього договору та у відповідності до п. 1 ст. 6, ст. 656 ЦК України продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру в АДРЕСА_1 та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Майнові права на квартиру за цим договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання акту прийому-передачі квартири (як сукупність майнових прав), який є невід`ємною чистиною цього договору та зразок якого сторони погодили в додатку № 2 до цього договору. Акт прийому-передачі підписується сторонами після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва, у строк, визначений продавцем, та за умови повної оплати покупцем ціни майнових прав на квартиру. Факт повної оплати покупцем ціни майнових прав на квартиру буде підтверджуватися наданням довідки згідно з п. 1.6 договору. Квартира (як сукупність майнових прав) переходить від продавця до покупця після підписання акту прийому-передачі.(п. 1.5.)

За змістом п. 1.6 договору умови, розмір і порядок перерахування грошових коштів покупцем на користь продавця визначаються цим договором, додатками до нього, а також додатковими угодами, укладеними до цього договору. На підтвердження виконання покупцем своїх зобов`язань, передбачених цим договором щодо зобов`язань по оплаті ціни майнових прав на квартиру, продавець надає покупцю довідку про виконання зобов`язань по оплаті ціни майнових прав на квартиру, але не раніше здійснення оплати за даними технічної інвентаризації суб`єктами господарювання. Довідка надається продавцем покупцю одночасно з укладенням акту прийому-передачі.

В разі зміни фактичної площі квартири на момент її прийняття покупцем від продавця ціна майнових прав на квартиру за цим договором підлягає відповідному коригуванню. При цьому, у разі збільшення зазначеної площі квартири, ціна майнових прав на квартиру розраховується продавцем в порядку, визначеному п. 3.2. цього договору. (п. 2.2.)

Пунктом 3.1 зазначеного договору ціна майнових прав на квартиру за цим договором становить 360 720,00 грн., в тому числі ПДВ. Ціна майнових прав на один квадратний метр квартири становить 9 000,00 грн., в тому числі ПДВ 1 500,00 грн.

У п. 3.5 договору сторони погодили, що покупець сплачує продавцеві ціну майнових прав на квартиру за цим договором шляхом перерахування платежів на банківський рахунок продавця в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ідентифікаційний код 23154102.

Згідно з п. 3.6 договору сторони погодили, що у будь-якому випадку ціна майнових прав на квартиру має бути внесена покупцем у розмірі 100% до 30.12.2016 року, але в будь-якому випадку не пізніше дати підписання акту прийому-передачі.

Згідно вимог п. 3.7 договору покупець перераховує коштина поточний банківський рахунок продавця, вказаний у п.3.5 договору.

Як вбачається з умов п.3.8 договору, датою оплати покупцем ціни майнових прав на квартиру вважається дата зарахування коштів покупця на поточний банківський рахунок продавця, вказаний у цьому договорі. (т. 1 а.с. 6-14)

Відповідно до специфікації, яка є додатком № 1 до договору купівлі- продажу майнових прав на квартиру № 26к.3/3/4/78/Ж-ИП, загальна площа об`єкту нерухомості розташованого: АДРЕСА_4 становить 40,08 кв.м. (т. 1 а.с. 15)

З довідки, наданої директором ТОВ " ОМОКС" вбачається, що ОСОБА_1 виконала зобов`язання по сплаті ціни майнових прав на квартиру відповідно до договору купівлі- продажу майнових прав № 26к. 3/3/4/78Ж-ИП від 26 червня 2016 року, що складає 360 720, 00 грн. (т. 1 а.с. 160)

Відповідно до акту прийому- передачі від 12 квітня 2017 року квартири, який є додатком № 2 до договору купівлі- продажу майнових прав на квартиру № 26к.3/3/4/78/Ж-ИП, продавець передав, а покупець прийняв у власність об`єкт нерухомості: 1 кімнатну квартиру АДРЕСА_3 . (т. 1 а.с. 16)

З листа АБ «Укргазбанк» від 28 січня 2019 року № 5-70/308/2019 вбачається, що за період з 28 грудня 2015 року по 28 січня 2019 року грошові кошти в національній валюті на поточний рахунок НОМЕР_1 ТОВ " ОМОКС", відкритий в АБ «Укргазбанк», не надходили від ОСОБА_1 . (т. 1 а.с. 69)

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 є ОСОБА_1 . (т. 1 а.с. 17-25)

Задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю " ОМОКС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції посилався на те, що відповідачка не виконала своїх зобов`язань за договором, не надала суду доказів внесення нею коштів на оплату вартості майнових прав на квартиру АДРЕСА_3 у розмірі 367 200,00 грн. на поточний рахунок позивача у ПАТ «Укргазбанк», як передбачено умовами договору, отримала вказану квартиру у власність, а тому наявні правові підстави для стягнення з неї вказаних коштів .

Колегія суддів погоджується зтаким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагативід боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 525 ЦК України).

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 655 за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права.

До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав (частина друга статті 656 ЦК України).

Частиною першою статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 29 червня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю " ОМОКС" та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі- продажу майнових прав на квартиру 26к./3/3/4/78Ж-ИП.

Відповідно до умов якого товариство зобов`язувалось передати, а ОСОБА_1 прийняти у власність майнові права на квартиру, а також оплатити ціну майнових прав у порядку та на умовах, визначених договором.

За умовами укладеного між сторонами договору відповідачка на виконання договору зобов`язалася перерахувати кошти, які складають ціну майнових прав на квартиру, на поточний банківський рахунок ТОВ" ОМОКС" . Датою оплати покупцем ціни майнових прав на квартиру вважається дата зарахування коштів покупця на поточний банківський рахунок продавця, вказаний у цьому договорі.

Тобто, у покупця має бути доказ сплати товару (квитанція або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінкуяк зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що довідка ТОВ " ОМОКС" від 29 серпня2016 року № 704/08, якою підтверджено факт виконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру, та акт прийому-передачі квартири від 12 квітня 2017 рокуне можуть бути достатніми й належними доказами на підтвердження факту виконання відповідачкою умов договору щодо сплати коштів самена банківський рахунок ТОВ «ОМОКС». При цьому вказані докази не регулюють порядок розрахунків між сторонами, про який сторони за власною згодою домовилися, уклавши договір і розписавши умови оплати вартості майнових права на квартиру.

З огляду на вище викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів внесення нею коштів на банківський рахунок позивача відповідно до умов договору.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції не проаналізував всі умови договору купівлі-продажу майнових прав і прийшов до помилкового висновку про те, що довідка про 100% сплату відповідачкою вартості майнових прав на квартиру може бути видана позивачем лише після внесення коштів на банківський рахунок, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до вимог п. 3.5 договору купівлі- продажу майнових прав на квартиру 26к.3/3/4/78/Ж-ИП сторони погодили, що покупець сплачує продавцеві ціну майнових прав на квартиру за цим договором шляхом перерахування платежів на банківський рахунок продавця в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ідентифікаційний код 23154102.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції фактично застосував до відповідачки подвійне стягнення за одним і тим же договором купівлі- продажу майнових прав, так як вказані доводи спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Щодо доводів відповідачки про те, що грошові кошти на оплату вартості майнових прав вона передала безпосередньо директору ТОВ " ОМОКС" Кулагіну О.В., колегія суддів зазначає, що вона не позбавлена можливості захистити своє право, якщо доведе, що воно порушено, шляхом стягнення коштів у порядку, передбаченому цивільним законодавством, до особи, якій з порушенням умов договору передала кошти.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ТОВ " ОМОКС" не довело в суді, що грошові кошти на оплату вартості майнових прав на квартиру не отримувались директором товариства від ОСОБА_1 , колегія суддів відхиляє, оскільки товариство звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з неї заборгованості за договором купівлі-продажу майнових права на квартиру № 26к.3/3/4/78/Ж-ИП від 29.06.2016 року у зв`язку з невиконання нею умов вказаного договору щодо оплати вартості майнових прав на квартиру у розмірі 367 200,00 грн. на поточний рахунок позивача у ПАТ «Укргазбанк» і на підтвердження вказаних позовних вимог надало суду наявні у нього докази. Заперечуючи проти вказаних позовних вимог, саме відповідачка посилалась на те, що грошові кошти по оплаті вартості майнових прав на квартиру вона передала готівкою директору товариства, а тому саме вона повинна надавати докази на підтвердження своїх заперечень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не грунтуються на досліджених судом доказах, зводяться до власного тлумачення апелянтом норм матеріального права, положень укладеного між сторонами договору та до незгоди із ухваленим судовим рішенням.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши в межах доводів апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Хіміча Владислава Олександровича залишити без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 липня 2021 року- залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Хіміча Владислава Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2021 року.

Головуючий: Судді: