Провадження №2/756/6191/21
30 листопада 2021 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Тихої О.О.,
за участю секретаря судового засідання Кренджеляк А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з 07.01.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 09.06.2021 рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не несе витрат на лікування, оздоровлення та розвиток здібностей дитини, є працездатним, інших утриманців не має. З урахуванням наведеного вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.
Ухвалою від 10.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду.
Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги вона підтримує та просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подавав.
У зв`язку з неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, керуючись вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.
07.09.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 637.
09.06.2021 рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано.
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.03.2012 року.
З наявних у матеріалах справи довідок про реєстрацію місця проживання №62295023 та №62566931 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також зареєстрований та проживає відповідач ОСОБА_2 .
У заяві відповідача ОСОБА_2 від 29.09.2021 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, у задоволенні якої було відмовлено протокольною ухвалою у судовому засіданні від 11.10.2021 через те, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини, а отже відсутні підстави стверджувати про відсутність предмету спору, вказано, що на час розгляду даної справи позивачем ОСОБА_1 одночасно подано позовну заяву про визначення місця проживання неповнолітньої доньки разом з нею.
Вказана обставина у судовому засіданні від 11.10.2021, під час вирішення клопотання про закриття провадження у справі, підтверджена позивачем, яка зазначила, що на даний час у провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за її позовом до відповідача про визначення місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2012 року народження, разом з нею без визначення конкретної адреси місця проживання, оскільки вона має намір виїхати з квартири, де вони зараз мешкають, разом з дитиною, оскільки між нею та відповідачем існуть неприязні стосунки, виникають постійні конфлікти, а вказана квартира належить відповідачу на праві приватної власності.
На підтвердження вказаних обставин позивачем надано протокол прийняття від неї заяви про вчинення щодо неї та доньки з боку ОСОБА_2 домашнього насильства від 27.09.2021, складений ст. ДОП СДОП ВП Оболонського УП ГУНП в м. Києві, письмові пояснення від 27.09.2021.
Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду.
Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.
За приписами ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
Таким чином, з аналізу наведених правових норм, можна дійти висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати спільну з позивачем дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем.
Частиною 3 ст. 12 і ч. 1 ст. 81ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З акту наданих медичних послуг ТОВ «Смарт Медікал Центр» від 10.11.2021 вбачається проходження неповнолітньою ОСОБА_3 доплерографічного дослідження судин голови та отримання консультації дитячого невролога, оплата вказаних послуг здійснена позивачем.
Разом з тим, суд критично оцінює надані позивачем чек на взуття, одяг, чеки на медичні препарати, оскільки з наданих документів не вбачається, що товари та ліки придбавалися саме для дитини ОСОБА_3 , зокрема, у матеріалах справи відсутнє відповідне призначення від лікаря.
Відповідачем на обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог суду надані банківська виписка з карткового рахунку ОСОБА_2 за період з 01.01.201 по 15.09.2021; копії товарних чеків; фотознімок холодильнику.
Суд також не бере до уваги вказані докази, оскільки виписка з банку та чеки жодним чином не доводять саме факт належного утримання з боку відповідача неповнолітньої доньки та не спростовують тверджень позивача про ненадання такої допомоги, а лише відображають рух коштів на рахунку відповідача.
Фотознімок холодильнику суд також не бере до уваги, оскільки він жодним чином не доводить факт належного виконання відповідачем батьківських обов`язків по утриманню дитини, які носять не разовий, а постійний характер. Крім того, взагалі не зрозуміло, що за холодильник зображений на фото та для кого призначалися наявні у ньому продукти.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього доньки, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін, ті обставини, що відповідач працездатний, працює, має постійний дохід та у змозі надавати матеріальну допомогу на утриманні дитини.
Тож, з урахуванням закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, враховуючи, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання обов`язку утримувати дитину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, тобто з 06.09.2021 року, та до повноліття дитини.
Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-80, 89, 141, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитинизадовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.09.2021 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О. Тиха