Справа №265/4968/21
Провадження №2/265/1283/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Копилової Л. В.,

за участю секретаря Куксенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

третя особа: державний нотаріус Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, третя особа: державний нотаріус Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 10 березня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Житловий будинок, споруди та приміщення розташовані на земельній ділянці площею 0,0400 га та земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю.

03 березня 2006 року ОСОБА_3 залишив заповіт, яким все належне йому майно залишив ОСОБА_4 , який спадщину прийняв, так як був зареєстрований разом зі спадкодавцем на день його смерті, але не оформив спадкові права.

07 травня 2009 року він з дружиною та з його батьком ОСОБА_4 уклали спадковий договір.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4 . На підставі спадкового договору після його смерті він та відповідачка зареєстрували право власності по Ѕ частини на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 та його батька ОСОБА_4 залишилась земельна ділянка АДРЕСА_2 , площею 0,0400 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. В подальшому він звернувся до державного нотаріуса Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Однак постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій від 05 липня 2021 року йому було відмовлено. Просить визнати за ним право власності на Ѕ частину земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0400 га, кадастровий номер :01:014:0647, розташованої по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за 4701 № 1211 від 21 вересня 1998 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала а повному обсязі.

Третя особа - державний нотаріус Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 09 липня 1988 року Палацом одруження м.Жданова Донецької області, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 09 липня 1988 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2479. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , виданого 22 липня 2020 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , про що зроблено актовий запис за № 1065.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_4 , виданого 13 серпня 2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис за № 1097.

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03 березня 2006 року виданого Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою, вбачається, що 03 березня 2006 року заведена заява ОСОБА_3 про скасування заповіту № 1-695 після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно витягу про право власності на нерухоме майно, вбачається що будинок АДРЕСА_1 належить на підставі договору купівлі-продажу від 10 березня 2006 року ОСОБА_4 на праві приватної власності.

З копії заповіту від 03 березня 2006 року, реєстр № 1-969, вбачається, що на випадок смерті ОСОБА_3 , він заповів все майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, і в взагалі все те, що йому належати на день смерті і на те що він за законом буде мати право ОСОБА_4 .

Зі спадкового договору, укладеного 07 травня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вбачається, що набувачі зобов`язуються виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача і в разі його смерті набувають право власності на належне відчужувачу майно в рівних частинах кожному, тобто по Ѕ частці житлового будинку АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 400 кв.м.

З державного акту на право приватної власності на землю, виданого Маріупольською міською радою народних депутатів 11 вересня 1998 року вбачається, що ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради народних депутатів від 19 серпня 1998 року за № 21/3 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0400 гектарів для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме земельні ділянки з кадастровим номером: :01:014:0647.

У встановлений законом строк, ОСОБА_4 звернувся до Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

05 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом.

Постановою державного нотаріуса Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори від 05 липня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,400 га, яка розташована на території АДРЕСА_3 через відсутність правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що на даний час ОСОБА_1 немає можливості надати правовстановлюючий документ та здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку .

Попри це, суд вважає доведеними доказами факт того, що єдиними спадкоємцями щодо майна померлого ОСОБА_4 за законом є позивач, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте має об`єктивні перешкоди для оформлення своїх спадкових прав в досудовому порядку.

Згідно ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ч.1 ст.1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Із урахуванням всіх обставин, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача визнавши за ним право власності на Ѕ частину земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0400 га, кадастровий номер :01:014:0647, розташованої по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за 4701 № 1211 від 21 вересня 1998 року.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1222, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, третя особа: державний нотаріус Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0400 га, кадастровий номер :01:014:0647, розташованої по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за 4701 № 1211 від 21 вересня 1998 року.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне рішення складено 10 грудня 2021 року.

Суддя __________________ Л.В.Копилова