ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«08» грудня 2021 року м. Херсон

Справа № 766/1626/21

Провадження № 22-ц/819/2110/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя доповідач)Кузнєцової О.А.
суддів:Вейтас І.В.,
Радченка С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Кузьміної О.І. від 14 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що його батьком є ОСОБА_2 , який до його повноліття сплачував аліменти на його утримання. Він навчається на І курсі денної форми навчання, освітньо-професійної програми «Підприємство, торгівля та біржова діяльність» зі спеціальністю 076 «Підприємство, торгівля та біржова діяльність» економічного факультету Херсонського державного аграрного університету. Строк закінчення навчання - 30.06.2024 року. У зв`язку із зазначеним він потребує матеріальної допомоги, оскільки позбавлений можливості працювати та знаходиться на утриманні лише своєї матері, яка на теперішній час має скрутне матеріальне становище і також утримує іншу свою малолітню дитину. Оскільки відповідач має можливість надавати йому матеріальну допомогу, але в добровільному порядку відмовляється її надавати, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання або досягнення 23-річного віку.

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2021 року позов задоволено. Ухвалено: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на його утримання в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 02.02.2021 року і до закінчення навчання або досягнення 23-річного віку; стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2021 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним дослідженням всіх фактичних обставин справи, просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Зокрема апелянтом зазначено, що судом першої інстанції не враховано відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу своєму синові, оскільки він ніде не працює, не має постійного заробітку та не має будь-яких інших доходів. Крім того, у відповідача на утриманні знаходиться також неповнолітня донька від іншого шлюбу, обов`язок утримання якої передбачено ст.180 СК України. Зауважує, що у контексті цієї справи слід врахувати також можливість утримання матір`ю повнолітнього сина, що не було зроблено судом першої інсьанції.

У письмовому відзиві, який надійшов на адресу суду, ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду, як законне та обгрунтоване, без змін.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, ухвалою Херсонського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільним процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з передбаченого законом обов`язку відповідача утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст.182, 199 СК України. При цьому судом першої інстанції зазначено про існування у повнолітнього ОСОБА_3 , у зв`язку із його навчанням, наявної потреба у матеріальній допомозі, оскільки він не має належного забезпечення на навчання та побуту, а також про відсутність в матеріалах справи об`єктивних та суб`єктивних обставин, що унеможливлюють ОСОБА_2 надавати таку матеріальну допомогу, оскільки обов`язок з утримання дитини у зв`язку з навчанням покладається на обох батьків.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 16.01.2003 року, виданого Дніпровським відділом реєстрації актів громадського стану м. Херсона, відповідач є батьком позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №26 (а.с.5).

Відповідно до довідки №08/26 від 22.01.2021 року ОСОБА_3 є здобувачем вищої освіти першої (бакалаврського) рівня першого року денної форми навчання, освітньо-професійної програми «Підприємство, торгівля та біржова діяльність» зі спеціальністю 076 «Підприємство, торгівля та біржова діяльність» економічного факультету Херсонського державного аграрного університету. Зарахований до ДВНЗ «ХДАУ» на перший курс наказом №306-ст від 14.09.2020 року за кошти фізичних та юридичних осіб. Термін навчання в університеті з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року (а.с.6).

Так, за положеннямист. 141 СК Українимати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітній непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, із ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку з наведеними обставинами та враховуючи вище наведені норми Закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Проте, колегія суддів не погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів, які підлягають стягненню. На думку колегії суддів, судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів не в повній мірі враховано всі обставин справи, у зв`язку з чим вважає, що доводи апеляційної скарги позивача заслуговують на увагу.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач не брав участі у розгляді справи, суд виніс заочне рішення за відсутності відповідача.

Відповідач, посилаючись на те, що судова повістка за місцем його постійного проживання не надходила, він був позбавлений можливості, передбаченої цивільним процесуальним законодавством, подати відзив на позовну заяву та надати докази, якими він заперечує проти позову, та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, із долучених до апеляційної скарги ОСОБА_2 додатків вбачається, що згідно копії його трудової книжки у жовтні 2015 року він був звільнений з останнього місця роботи за власним бажанням. Відомостей щодо подальшого працевлаштування копія наданої трудової книжки не містить (а.с.38-39)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.06.2011 року, актовий запис № 9, виданого Виконавчим комітетом Червоночабанської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.41).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ГУ ДПС у Херсонській області АР Крим та м.Севастополі №1388/Щ/21-22-51-02-08 від 12.08.2021 року у ОСОБА_2 за період з 01.01.2020 року по 31.03.2021 року інформації про доходи ф/о в ЦБД ДРФО немає. Інформація надана станом на 12.08.2021 року (а.с.40).

Так, ухвалюючи оскаржуване рішення та визначаючи розмір аліментів у розмірі 3 000,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що син ОСОБА_3 є повнолітнім та продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, а в матеріалах справи відсутні об`єктивні та суб`єктивні обставини, що унеможливлюють ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, у визначеному позивачем розмірі.

Проте колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при визначені розміру аліментів у розмірі 3 000,00 грн., судом першої інстанції не враховано, що відповідач з 2015 року офіційно не працевлаштований та має на утриманні неповнолітню дитину. Доказів отримання ОСОБА_2 будь-якого доходу, що свідчить про можливість сплачувати ним аліменти на повнолітню дитину у визначеному позивачем розмірі матеріали справи не містять. Разом з тим, відповідачем не надано доказів неможливості утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Так, відповідачу не встановлено обмежень чи протипоказань у трудовій діяльності, він є працездатною здоровою людиною, який повинен дотримуватися свого обов`язку по утриманню дітей.

У зв`язку із зазначеним, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню, та зменшити їх розмір з 3 000,00 грн. до 2 000,00 грн.

Суд вважає, що такий розмір аліментів є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Доводи апелянта про те, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_2 , оскільки не працює та не отримує будь-яких видів доходу та має на утриманні неповнолітню дитину, як підставу для відмови у задоволенні позову, колегією суддів вважає необгрунтованими з огляду на батьківський обов`язок відповідача надавати дитині, яка продовжує навчатися, матеріальну допомогу, за відсутності обставин, які унеможливлюють його працевлаштування, тощо. Відповідач має працездатний вік, а отже має можливість працювати, отримувати доходи, а відсутність у відповідача офіційних джерел отримання доходу не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині визначення розміру аліментів відповідно до ст.376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384,390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2021 року змінити в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , зменшивши розмір аліментів з 3 000,00 грн. до 2 000,00 грн. щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.А.Кузнєцова

Судді: І.В.Вейтас

С.В.Радченко