Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4788/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08.12.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощенного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (надалі по тексту відповідачі) про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що діями відповідачів позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду, що підтверджується постановами Виноградівського районного суду Закарпатської області (справа №299/653/21, справа №299/675/21, справа №299/807/21, справа №299/840/21,справа №299/838/21), відповідно до яких відповідачів визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вчинення дрібного хуліганства та пошкодженні майна.

Своїми діями відповідачі пошкодили огорожу, конструкція та оздоблення якої відновленню не підлягають, а тому позивач на її відновлення витратив 16 971 гривню без урахування послуг майстра.

В добровільному порядку відповідачі відмовляються відшкодувати заподіяну шкоду.

Крім того, внаслідок протиправних дій відповідачів, позивачу спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 25 000 гривень. Моральну шкоду обґрунтовує перенесеними психологічними стражданнями у зв"язку з порушенням звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров"я, а також пошкодженням майна.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив такі задоволити з підстав наведених у позові.

Відповідачі в судове засідання повторно не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від отримання ухвали та копії позову з додатками відмовилися про що свідчить розписка поштового відправлення.

Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення.

У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними матеріалами.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України).

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що постановами Виноградівського районного суду Закарпатської області (справа №299/653/21, справа №299/675/21, справа №299/807/21, справа №299/840/21, справа №299/838/21), відповідачів визнано винними у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, відносно позивача, пошкодження належного йому майна (а.с.9-14).

У відповідності до ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зіст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до положень ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.6 ст. 319 ЦК України, держава не втручається у здійснення власником права власності.

Згідно із ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України (яка встановлює відповідальність за шкоду, яка спричинена в результаті делікту), майнова шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зі змісту та суті обґрунтування доводів позовної заяви, встановлених обставин, діями відповідачів позивачу заподіяно матеріальну шкоди шляхом пошкодження, що підтверджується постановами Виноградівського районного суду Закарпатської області (справа №299/653/21, справа №299/675/21, справа №299/807/21, справа №299/840/21, справа №299/838/21) (а.с.9-14).

Ст. 22 ЦК України, визначає підстави, для відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною 2 цієї статті визначено поняття збитків. Так, збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 надано суду розрахунки витрат та квитанції (товарні чеки, чеки продажу) по закупівлі будівельних матеріалів при виконанні відновлювальних робіт пошкодженої огорожі.

При дослідженні наданих позивачем доказів, судом встановлено, що позивач поніс витрати на відновлення пошкодженої огорожі, що стверджується квитанціями (товарні чеки, чеки продажу) від 26.02.2021 року, 19.03.2021 року, №4557 від 10.03.2021 року, тощо (а.с.15).

Суд при оцінці сукупності доказів у справі, що подані на підтвердження заявлених позовних вимог виходить з положень ст.ст.12, 77, 78, 80, 81 ЦПК України та враховує.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Із наведеного вище вбачається, що шкода є другою неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду. Грошовий вираз майнової шкоди ще називають збитками.

Разом з тим, позивач заявив, що протиправними діями відповідачів йому була завдана моральна шкода, оскільки відповідачі йому погрожували, принизили його честь та гідність.

Відповідно до ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

У пунктах 3 та 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України).

Всі вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого позивачем розміру моральної шкоди. Таким чином, керуючись засадами розумності та справедливості, заявлена позивачем сума до відшкодування моральної шкоди завданої правопорушенням, із врахуванням наведених у позові обставин, які підтверджують характер та інтенсивність моральних страждань, відповідають засадам розумності та справедливості, у зв`язку з чим суд приймає рішення про задоволення позову в цій частині.

Також суд приймає рішення про задоволення позову в частині суми заявленої до відшкодування за завдану матеріальну шкоду, оскільки заявлені вимоги не суперечать дослідженим в судовому засіданні доказам.

За встановлених в судовому засіданні обставин, суд приймає рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3178 гривень на підставі п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів (а.с. 34, 35).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280, 281 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_1 , з кожного по 3394,20 гривень у відкшодування матеріальної шкоди, а також з кожного по 5000 гривень у відшкодування моральної шкоди та судові витрати по сплаті судового збору з кожного по 635,60 гривень на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 10 травня 2019 року Виноградівським РВ ГУДМС України в Закарпатській області, мешканця АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк

Повний текст рішення

складено 13.12.2021 року