Справа № 692/986/21
Провадження № 2/692/369/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року смт. Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

Головуючого судді Левченко Л.О.

за участю секретаря с/з Савенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Драбівський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Драбівський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що отримала постанову державного виконавця Носенка В.М. від 02.07.2021р. про відкриття виконавчого провадження № 65962222 про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 13705,80 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. на користь стягувача ТзОВ «ВЕЛЛФІН». У вказаному виконавчому провадженні виконавцем накладено арешт на кошти боржника.

Позивач вважає вчинений виконавчий напис протиправним, оскільки з ТзОВ «ВЕЛЛФІН» ніяких кредитних договорів не укладала, заборгованість у позивача перед відповідачем відсутня, від відповідача та приватного нотаріуса ніяких повідомлень про наявність заборгованості не надходило, про її існування дізналась з постанови державного виконавця. Існування заборгованості, її розмір, нараховані відсотки, пеню та комісію не визнає, вважає її спірною. Вважає, що приватний нотаріус не мала законних підстав для вчинення виконавчого напису. Тому просить вказаний виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 13.10.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача ТзОВ «ВЕЛЛФІН» на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив.

Третім особам було запроновано надати пояснення щодо позову, однак вони вказаним правом не скористались, пояснення не надали.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно копії виконавчого напису вбачається, що 24.05.2021р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис № 51323 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. Як зазначено у виконавчому написі, ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 778428 від 10.03.2019р., укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», строк платежу за яким настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10 березня 2019р. по 01 березня 2020р. Загальна сума що підлягає стягненню 13705,80 грн. та складається з суми заборгованості -12955,80 грн.( в т.ч. прострочена заборгованість за сумою кредиту 1300,00 грн., прострочена заборгованість по несплачений відсоткам за користування кредитом - 11655,80 грн.), а також плати за вчинення виконавчого напису - 750,00 грн..

Із копії заяви про відкриття виконавчого провадження від 07.06.2021р. № 1707/06/21 вбачається, що ТзОВ «ВЕЛЛФІН» звернулось до Драбівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ), у якій просить відкрити виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 51323 від 24.05.2021р., накласти арешт на грошові кошти та майно боржника, звернути стягнення на все рухоме та нерухоме майно боржника та звернутися до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Відповідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 65962222 від 02.07.2021р. старшого державного виконавця Драбівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Носенка В.М. вбачається, що старшим державним виконавцем Носенком В.М. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 51323, виданого 24.05.2021р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 13705,80грн.

Відповідно копії постанови про арешт коштів боржника від 02.07.2021р. старшого державного виконавця Драбівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Носенка В.М. вбачається, що по ВП № 65962222 з виконання виконавчого напису № 51323, виданого 24.05.2021р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 13705,80грн. накладено кошти на арешт боржника ОСОБА_1 .

Відповідно копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.07.2021р. вбачається, що старшим державним виконавцем Драбівського РВ ДВС ЦМУ МЮ м. Київ) Носенком В.М. по виконавчому провадженню № 65962222 звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 15196,38 грн., який складається з : 13705,80грн. - борг згідно з виконавчими документами, 1370,58 грн. - виконавчий збір, 120,00 грн. витрати виконавчого провадження.

Відповідно копії постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02.07.2021р. вбачається, що старшим державним виконавцем Драбівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Носенком В.М. по виконавчому провадженню № 65962222 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 120,00 грн.

Разом з матеріалами позовної заяви позивачем було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу.

Ухвалою суду від 13.10.2021р. вказана заява була задоволена та зупинено стягнення із ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису, вчиненого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрованого в реєстрі за № 51323, про стягнення з ОСОБА_1 на користь з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 13705,80грн., до вирішення справи по суті.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право на оскарження дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спори між боржниками і стягувачами, а також спори інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису є нотаріальною дією.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання вчинення нотаріальних написів нотаріусами визначено статтями 87-91 глави 14 Закону України «Про нотаріат», правилами глави 16 розділу 2 Порядку вчинення дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», розділом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» законодавчо визначено дві умови вчинення виконавчого напису, а саме нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктом 3 глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року визначено умови вчинення виконавчого напису. А саме, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Згідно розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що також відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 квітня 2020 року по справі № 158/2157/17.

Ухвалою суду про відкриття провадження від 13.10.2021р. було витребувано у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, належним чином завірену копію нотаріальної справи з документами, що були підставою для вчинення виконавчого напису № 51323 від 24 травня 2021р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 13705,80грн, однак ухвала суду в цій частині не виконана, вказані матеріали не надано.

З матеріалів справи вбачається відкриття старшим державним виконавцем Носенком В.М. виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 51323, вчиненого 24.05.2021р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Валеріївно про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 13705,80грн., однак наявність заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «ВЕЛЛФІН» в розмірі 13705,80грн. жодним іншим чином, окрім зазначених вище постанови старшого державного виконавця Носенка В.М. та виконавчого напису нотаріуса № 51323 від 24.05.2021р., не підтверджена.

Відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів позивача.

Відповідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23 січня 2018 року, по справі № 310/9293/15ц, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 листопада 2021 року по справі №758/14854/20.

З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем (боржником) вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Тому суд приходить до висновку, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТзОВ «ВЕЛЛФІН», зазначений у написі, є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернулась до суду після початку вчинення старшим державним виконавцем Носенком В.М. дій, спрямованих на стягнення з неї заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечивши правомірність вчинення виконавчого напису, зазначивши, що ніяких кредитних відносин з позивачем не мала, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.

Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Щодо заходів забезпечення позову суд зазначає, що у відповідності з ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з ТзОВ «ВЕЛЛФІН» на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 908,00 грн. та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у сумі 454,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис № 51323, вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 13705,80грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908,00 грн. та понесені витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», , місцезнаходження вул. Героїв Севастополя, буд. 48, Київ, 06061.

Суддя Л.О. Левченко