ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» грудня 2021 року

м. Харків

справа № 953/7250/20

провадження № 22ц/818/5023/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Хорошевського О.М.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 травня 2021 року в складі судді Попрас В.О.

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 25 квітня 2019 року.

Зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Вказав, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Проте, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 15 квітня 2020 року має заборгованість в розмірі 22 832,51 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 13 942,05 грн, в тому числі, заборгованості за поточним тілом кредиту 0,00 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту 13 942,05 грн; заборгованості за нарахованими відсотками 0,00 грн, заборгованості за простроченими відсотками 6399,01 грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України 928,00 грн, нарахованої пені 0,00 грн, нарахованої комісії 0,00 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн, штраф (процентна складова) -1063,45 грн.

Вказав, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 квітня 2019 року в розмірі 22 832,51 грн та судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31 травня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 квітня 2019 року станом на 15 квітня 2020 року, що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13 942,05 грн та сплачений судовий збір - 1238,48 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в яких Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просив рішення скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити, в іншій частині рішення - залишити без змін, стягнути з відповідача судові витрати. ОСОБА_1 просив прийняти постанову, якою скасувати рішення в частині стягнення заборгованості в розмірі 13 92,05 грн і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити банку в задоволенні позовних вимог, в іншій частині рішення суду - залишити без змін, стягнути з банку на його користь витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» мотивована тим, що при ухваленні судового рішення суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі, не врахував того, що відповідачем підписано паспорт споживчого кредитування, в якому визначені всі основні умови договору, що свідчить про те. що відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, у тому числі, щодо сплати відсотків та штрафу. Зазначив, що із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, розраховувався в торгівельній мережі, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Вважав, що в даній справі не може бути взята до уваги позиція Верховного Суду, висловлена в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано того, що банком не вказано суму отриманого кредиту згідно підписаної 25 квітня 2019 року анкети-заяви. Зазначив, що Умови та Правила не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 25 квітня 2019 року шляхом підписання анкети-заяви. Вказав, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що рахунок № НОМЕР_1 відкрито на його ім`я на виконання умов договору № б/н від 25 квітня 2019 року у вигляді анкети-заяви. Посилався на те, що в наданому позивачем розрахунку заборгованості відсутні відомості про те, за якою карткою здійснено розрахунок, а надана довідка про відкриття рахунку не містять ані номеру, ані дати її видачі, ані прізвища та посади особи, уповноваженої на підписання від банку документів такого характеру, ані прив`язки до кредитного договору № б/н від 25 квітня 2019 року, виписку також не підписано уповноваженою особою.

01 жовтня 2021 року до суду апеляційної інстанції від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» надійшли письмові пояснення, в яких банк зазначив, що 25 квітня 2019 року відповідача належним чином ознайомлено з умовами кредитування, що підтверджується його особистими підписом на паспорті споживчого кредиту, в якому чітко зазначено основні умови кредитування. Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Зазначив, що строк виданої кредитної картки вказано до останнього дня квітня 2023 року. Вважав, що виписка по картковому рахунку є належним та допустимим доказом по справі, який підтверджує заборгованість відповідача перед позивачем, встановлення кредитного ліміту, розмір фактично використаних відповідачем коштів. Посилався на те, що в паспорті споживчого кредитування вказано відсоткову ставку в розмірі 42,0% річних (3,5% на місяць). Саме за цією відсотковою ставкою згідно розрахунку заборгованості банком нараховано суму відсотків в межах строку кредитування в загальній сумі 6399,01 грн. Зазначив, що банк нараховує відсотки на підставі статті 625 ЦК України з 01 лютого 2020 року по 15 квітня 2020 року, які становлять 86,79 грн, а штраф - 1521,39 грн (500,00 грн фіксована частина та 1021,39 грн процентна складова).

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» необхідно задовольнити частково, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду змінити.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріали справи не містять підтверджень того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Публічному акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови кредитування.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 1056 - 1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 квітня 2019 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку у Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк».

Згідно з вказаним договором, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 6500,00 грн, який в подальшому збільшено до 13 500,00 грн.

З довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» вбачається, що за вказаним договором ОСОБА_1 надано кредитні картки №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , остання з яких з терміном дії до останнього дня квітня 2023 року.

До кредитного договору банк додав витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», які відповідачем не підписано.

Пунктами 1.1.2.1.7, 1.1.2.1.8 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевиплатою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобов`язань за договором на вимоги банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту й овердрафту), оплати винагороди банку.

Пунктом 1.1.5.20 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушення клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банк штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.

Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

До суду першої інстанції надано паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 25 квітня 2019 року, в якому зазначено: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; сума/ліміт кредиту до 50 000,00 грн, до 75 000,00 грн; строк договору, місяців 240 місяців; строк кредитування, місяців до 240 місяців; мета отримання кредиту споживчі потреби; процентна ставка у межах пільгового періоду 0,00001% річних; процентна ставка за межами пільгового періоду 43,2% річних, 42% річних; тип процентної ставки фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладення додаткової угоди до договору про споживчий кредит); порядок повернення кредиту щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100,00 грн; пеня не застосовується; штраф за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою 500,00 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 86,4%, 84% (а.с.13-14).

Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25 квітня 2019 року вбачається, що станом на 15 квітня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 22 832,51 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 13 942,05 грн, в тому числі, заборгованості за поточним тілом кредиту 0,00 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту 13 942,05 грн; заборгованості за нарахованими відсотками 0,00 грн, заборгованості за простроченими відсотками 6399,01 грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України 928,00 грн, нарахованої пені 0,00 грн, нарахованої комісії 0,00 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн, штраф (процентна складова) -1063,45 грн.

Взяті на себе зобов`язання за договором № б/н від 25 квітня 2019 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 кредитні ресурси, однак в порушення зазначених умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за договором № б/н від 25 квітня 2019 року належним чином не виконав.

ОСОБА_1 отримував кредитні кошти, користувався ними та протягом тривалого періоду часу частково виконував зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою, які було надано банком до суду першої інстанції та не заперечується самим відповідачем, тому і підлягає стягненню з нього на користь банку в заявленому банком розмірі, тобто заборгованість за тілом кредиту в розмірі 13 942,05 грн.

У зв`язку з чим доводи ОСОБА_1 , що викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими.

Задовольняючи частково позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення тіла кредиту, суд першої інстанції правильно виходив з доведеності невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору.

Проте, відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення процентів та неустойки не звернув увагу на те, що банк, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі, їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 25 квітня 2019 року, посилався на паспорт споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем.

Вказаним паспортом, з умовами якої погодився відповідач, передбачена процентна ставка у межах пільгового періоду 0,00001% річних; процентна ставка за межами пільгового періоду - 43,2% річних, 42% річних; тип процентної ставки фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладення додаткової угоди до договору про споживчий кредит).

Матеріали справи свідчать про те, що строк кредитної картки, який співпадає із строком дії кредитного договору, закінчується у квітні 2023 року. З розрахунку заборгованості вбачається, що розмір відсотків за користування кредитом в межах дії договору становить 6399,01 грн, який і підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Вказаним паспортом, з умовами якої погодився відповідач, також передбачений штраф за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою 500,00 грн +% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

З огляду на викладене, існують правові підстави також для стягнення з ОСОБА_1 на користь банку штрафу відповідно до паспорту споживчого кредиту, який становить 500,00 грн - штраф (фіксована частина) та 1021,39 грн - штраф (процентна складова), а всього в розмірі 1521,39 грн.

Також, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» в позовній заяві пред`явив вимогу про стягнення процентів за користування кредитними коштами з підстав та у розмірах, встановлених статтею 625 ЦК України.

Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків на прострочений кредит банк посилався на вимоги статті 625 ЦПК України.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування частини 2 статті 625 ЦК України, а саме стягнення з нього на користь банку трьох процентів річних за період з 01 лютого 2020 року по 15 квітня 2020 року, що складають 86,79 грн та підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні цих позовних вимог в повному обсязі.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, судове рішення підлягає зміні, а апеляційна скарга банку - задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_2 залишенню без задоволення з підстав, зазначених вище.

Доводи та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 не підтверджені доказами, які містяться в матеріалах справи, а навпаки свідчать про те, що ОСОБА_2 постійно користувався кредитними коштами, однак, заборгованість за кредитним договором не погашав, що є підставою не тільки для стягнення тіла кредиту, а й процентів за договором в межах його дії, процентів за статтею 625 ЦК України та неустойки.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовну заяву та апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково на 96,13%, тому судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2020,65 грн та судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 3030,98 грн, а всього в розмірі 5051,63 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст.381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 травня 2021 року змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позову Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами та неустойки та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 25 квітня 2019 року 6399,01 грн заборгованості за процентами за користування кредитом, 1521,39 грн неустойки та 86,79 грн три проценти річних за період з 01 лютого 2020 року по 15 квітня 2020 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 1238,48 грн судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 5051,63 грн судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

О.М. Хорошевський

Повний текст постанови складено 10 грудня 2021 року.