09.12.2021 Провадження по справі № 2/940/397/21
Справа № 940/814/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 грудня 2021 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ майна в натурі,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить виділити в натурі зі спільної часткової власності належну їй 1/4 частину нерухомого майна, а саме 1/4 частину житлового будинку та надвірних будівель в АДРЕСА_1 , що складається з кімнат: IV-тамбур площею 3,1 кв.м., 4-1 - кухня площею 13,7 кв.м., 4-2-житлова кімната площею 18,3 кв.м., веранда (літ.а) площею 3,8 кв.м., хлів (літ.Д) площею 15,2 кв.м., посилаючись на те, що вони з відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками даного нерухомого майна, проте в добровільному порядку вирішити питання про виділення майна в натурі вони не можуть.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Порхун О.П. в судове засідання не прибули. Представник позивача надала до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 85).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 34).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 32).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 31).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані тапідлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 06.08.2020 року є власником 1/4 частини житлового будинку та надвірних будівель в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору (а.с. 5-6) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.08.2020 року (а.с. 7).

Інша частина житлового будинку належить відповідачам, а саме 1/4 частина ОСОБА_3 (договір купівлі-продажу частини будинку від 25.06.2002 року - а.с. 33, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2021 року а.с. 39-41); 1/4 частина ОСОБА_4 (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2021 року а.с. 37-38); та на 1/4 частину має право ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після смерті власника ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте не оформила своїх спадкових прав (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2021 року а.с. 39-41, копія спадкової справи № 19/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 а.с. 65-69).

Згідно копії технічного паспорту на одноквартирний (садибний) житловий будинок в АДРЕСА_1 від 01.07.2016 року, 1/4 частина будинку, яка належить позивачу та якою позивач користується в натурі складається зкімнат: IV-тамбур площею 3,1 кв.м., 4-1 - кухня площею 13,7 кв.м., 4-2 -житлова кімната площею 18,3 кв.м., а також веранда (літ.а) площею 3,8 кв.м., хлів (літ.Д) площею 15,2 кв.м. (а.с. 8-10), а тому саме цю частину будинку позивач бажає виділити їй в натурі, припинивши на неї право спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

У ст. 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Виділ у натурі частки із майна, що є об`єктом спільної часткової власності, може мати місце лише у випадку, якщо частка, яка підлягає виділу, після цього не втратить своїх властивостей і основного призначення.

Статтею 183 ЦК України передбачено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Як встановлено із інформаційної довідки КП «Тетіївське БТІ» виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 638 від 06.12.2021 року, для надання висновку про можливість розподілу в натурі житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 необхідна заява всіх чотирьох співвласників будинку та попередня оплата, яких немає. Проте, виділ в натурі 1/4 частини житлового будинку, яка належить ОСОБА_1 , можливий по площі будинку, що відображена в технічному паспорті на одноквартирний (садибний) житловий будинок в АДРЕСА_1 від 01.07.2016 року (а.с. 84).

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи той факт, що позивачка ОСОБА_1 має у спільній частковій власності 1/4 частину житлового будинку та надвірних будівель в АДРЕСА_1 , фактично користується кімнатами: IV-тамбур площею 3,1 кв.м., 4-1 - кухня площею 13,7 кв.м., 4-2-житлова кімната площею 18,3 кв.м., веранда (літ.а) площею 3,8 кв.м., хлів (літ.Д) площею 15,2 кв.м., які за даними КП «Тетіївське БТІ» виконавчого комітету Тетіївської міської ради можливо виділити їй в натурі, співвласники нерухомого майна відповідачі у справі проти такого виділу не заперечують, суд вважає, що належну позивачу частину житлового будинку можливо виділити в натурі без втрати нею цільового призначення.

Враховуючи, що позивач не заявляла вимоги про стягнення на її користь судових витрат, фактично залишаючи їх за собою, суд відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати з відповідачів не стягує.

Керуючись ст.ст. 317, 321, 356, 364 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ майна в натурі задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованій в АДРЕСА_1 , у власність 1/4 частину житлового будинку та надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та складається з кімнат: IV-тамбур площею 3,1 кв.м., 4-1 - кухня площею 13,7 кв.м., 4-2-житлова кімната площею 18,3 кв.м., веранда (літ.а) площею 3,8 кв.м., хлів (літ.Д) площею 15,2 кв.м.

Іншу частину житлового будинку в АДРЕСА_1 в розмірі 3/4 частини залишити у спільній частковій власності.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.П. Косович