Справа № 182/4049/21
Провадження № 6/0182/159/2021
У Х В А Л А

Іменем України

07.09.2021 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського мвськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши подання приватного виконавчого округу Дніпропетровської області виконавця Приходько Альони Анатоліївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. звернулась до суду з поданням, в якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 2/1222-2018 від 09 серпня 2018 року, виданого апеляційним судом Харківської області про стягнення заборгованості за користь ПАТ «Мегабанк».

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження № 62577719 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1222-2018 від 09 серпня 2018 року, виданого Апеляційним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 як солідарного боржника за Договором поруки № 3-03/2016-МК-UАН-П від 08 листопада 2016 року, Договором поруки № 3-03о/2016-МК-UАН-П від 08 листопада 2016 року на користь ПАТ «МЕГАБАНК» заборгованості за Кредитним договором № 3-03/2016-МК-UАН від 08 листопада 2016 року та договором М3-03о/2016-МК-UАН-1 про надання овердрафту від 08 листопада 2016 року, що станом на 01 березня 2018 року становить 830 259 грн. 51 коп. та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 500 000 грн. 00 коп.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків - 83 580 грн. 56 коп.; суми штрафу за Договором кредиту 207 678 грн. 95 коп.; суми штрафу за Договором про надання овердрафту 39 000 грн. 00 коп. Залишок боргу за вказаним виконавчим листом, згідно заяви стягувача від 08 липня 2020 року, станом на дату його пред`явлення становить 357 864 грн. 88 коп. Про обізнаність боржником обов`язків, покладених на нього рішенням суду, свідчить його заява про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 05 серпня 2020 року, однак, рішення на сьогоднішній день боржником не виконано. При цьому, згідно інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 - засновник (учасник) ТОВ "САЛАТІКО", ТОВ "САЛАТІКО ТРЕЙД", ТОВ "ЖАРДІН ТРЕЙД", ТОВ "ТОЧНІ РІШЕННЯ", керівник ТОВ "ЕКОКЛАСТЕР", а також ОСОБА_1 - фізична особа - підприємець за видами діяльності: 01.30.0 змішане сільське господарство (основний); 01.41.0 надання послуг у рослинництві;облаштування ландшафту. Враховуючи вищевикладене, боржник одержує доходи від діяльності зазначених юридичних осіб та від підприємницької діяльності, однак, кошти за рішенням суду не сплачує, тому змушені звернутися до суду та просять суд прийняти дане подання та тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в Конвенції, та в Першому Протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав та свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Ці права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших та є сумісними з іншими правами, визначеними цим пактом.

Відповідно до ст.313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена в здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено в ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме: до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи.

Відповідно до ч.3 ст.269 ЦК України, особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Остання не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути їх позбавлена.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, покладається, в даному випадку, на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Отже, сама по собі наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, не є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Як встановлено судом, апеляційним судом Харківської області 09 липня 2018 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 як солідарного боржника за Договором поруки № 3-03/2016-МК-UАН-П від 08 листопада 2016 року, Договором поруки № 3-03о/2016-МК-UАН-П від 08 листопада 2016 року на користь ПАТ «МЕГАБАНК» заборгованості за Кредитним договором № 3-03/2016-МК-UАН від 08 листопада 2016 року та договором М3-03о/2016-МК-UАН-1 про надання овердрафту від 08 листопада 2016 року, що станом на 01 березня 2018 року становить 830 259 грн. 51 коп. та складається з суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 500 000 грн. 00 коп.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків - 83 580 грн. 56 коп.; суми штрафу за Договором кредиту 207 678 грн. 95 коп.; суми штрафу за Договором про надання овердрафту 39 000 грн. 00 коп. Залишок боргу за вказаним виконавчим листом, згідно заяви стягувача від 08 липня 2020 року, станом на дату його пред`явлення становить 357 864 грн. 88 коп.(а.с.8). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. було відкрито виконавче провадження (а.с.11-12). Одночасно в рамках виконавчого провадження № 62577719 приватним виконавцем було винесено постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.15), про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.17).

В поданні зазначено про доцільність вжиття зазначеного обмеження у праві боржника виїзду за межі України у зв`язку з ігноруванням ОСОБА_1 рішення суду. Однак, твердження щодо ігнорування виконання рішення суду до уваги не може бути прийнято, входячи з наступного.

08 липня 2021 року на адресу суду від боржника ОСОБА_1 надійшли пояснення, згідно яких зазначено, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосувати можливо лише в тому випадку, коли боржник ухиляється від покладеного на нього рішенням суду обов`язку. Однак, в даному випадку, боржник від виконання рішення суду не ухиляється, а рішення суду не виконує у зв`язку з відсутністю коштів, що, згідно вимог чинного законодавства, не є підставою, щоб вважати, що боржник рішення суду виконувати не бажає. При цьому, вказує, що посилання приватного виконавця на ту обставину, що боржник має намір виїхати за межі України задля уникнення виконання рішення суду, є безпідставним та недоведеним, оскільки заборгованість ним в добровільному порядку погашається, про що надано квитанцію на загальну суму 20 000 грн. 00 коп. (а.с.128). Тому, з урахуванням вимог закону, а також того факту, що кожна особа має право на вільний самостійний виїзд за межі країни, просить суд в задоволенні подання відмовити (а.с.120-128).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначаються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», відповідно до ст.6 якого передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, а він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Оскільки, відповідно до положень ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, при вирішенні питання про тимчасове обмеження конституційного права, державний виконавець зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань та необхідність обмеження його конституційного права.

Оскільки, ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, передбачає наявність з об`єктивної сторони таких діянь (дії чи бездіяльності) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. Особа, яка має не виконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Однак, подання недостатньо вмотивовано з огляду на положення ст.33 Конституції України, яка гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання та право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В поданні не зазначені обставини, які, на думку приватного виконавця, переважують гарантоване Конституцією України право кожному на свободу пересування, вільного вибору місця проживання та право вільно залишати територію України.

Крім цьому, приватним виконавцем не надані суду докази вчинення всіх можливих заходів забезпечення виконання рішення суду, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», перш, ніж застосовувати обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України.

Для прийняття рішення в порядку ст.441 ЦПК України має бути наявна сукупність обставин та факторів, встановлених державним виконавцем під час виконавчого провадження та підтверджених належними, допустимими та достатніми доказами, які можуть свідчити про намір боржника залишити територію України з метою ухилитися від виконання судового рішення, перешкоджання його виконанню тощо, але таких доказів матеріали подання не містять.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відсутні підстави для встановлення обмеження боржнику у гарантованому праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст.260, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Приватного виконавця Приходько Альони Анатоліївни виконавчого округу Дніпропетровської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал