Справа № 761/1664/21
Провадження № 2/761/5693/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яницькій О.Л.

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

В січні 2021р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором позики від 02 жовтня 2017р. (далі по тексту - договір позики) в розмірі 43600,0 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02 жовтня 2017р. між сторонами було укладено договір позики, за яким позивачем було надано відповідачу позику в розмірі 45000,0 грн., яку останній зобов`язувався повернути в строк не пізніше 31 грудня 2017р.

Однак, відповідач повернув лише 5000,0 грн., решту суми отриманих грошових коштів відповідач по теперішній час в добровільному порядку не повернув в повному обсязі, сума неповернутої позики складає 40000,0 грн., у зв`язку з чим, з метою захисту порушеного права позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом з примусовим стягнення суми неповернутої позики - 40000,0 грн. та 3,0 % річних - 3600,0 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, заочних у позові, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зазначивши, що дійсно між сторонами було укладено та нотаріально посвідчено договір позики, і в силу об`єктивних причин відповідачем не була повернута своєчасно вся сума позики.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 02 жовтня 2017р. між сторонами було укладено договір позики (а.с. 2, 3), відповідно до п. 1, 2 якого позикодавець (позивач) передає у власність позичальника (відповідача) грошові кошти у розмірі, 45000,0 грн., а позичальник зобов`язується повернути позику не пізніше 31 грудня 2017р.

Судом встановлено, що 25 листопада 2019р. відповідачем було перераховано на картковий рахунок позивача на виконання зобов`язань за договором позики 5000,0 грн., що визнали в судовому засіданні сторони.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав в повному обсязі, сума позики, яка залишається неповернутою становить 40000,0 грн., при цьому відповідач визнав позов та зазначені позивачем обставини, а тому оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню ця сума заборгованості у розмірі 40000,0 грн. та 3,0 % річних - 3600,0 грн.

Відповідно до ст. ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 420,4 грн., та підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, шляхом зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути останньому - 420,4 грн., згідно квитанції № 97637 від 31 грудня 2020р.

Керуючись ст.ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст.ст. 525, 526, 545, 610, 612, 625, 1046, 1048, 1050 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики від 02 жовтня 2017р. у розмірі 43600,0 /сорок три тисячі шістсот/ грн.; 50 відсотків сплаченого судового збору, в розмірі 420 /чотириста двадцять / грн. 40 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути ОСОБА_1 , 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп., згідно квитанції № 97637 від 31 грудня 2020р.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 03 грудня 2021р.

Суддя: