Житомирський апеляційний суд
Справа №279/237/21 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 39 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Коломієць О.С., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 02 квітня 2021 року суддею Недашківською Л.А. у м. Коростені, повний текст рішення складено 02 квітня 2021 року,

у справі №279/237/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк, АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом у якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № б/н від 09 липня 2008 року, просило стягнути з останньої заборгованість станом на 30 листопада 2020 року в сумі 63641,30 грн, з яких: 47338,72 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16302,58 грн - заборгованість за процентами та судові витрати.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 квітня 2021 року позов Банка задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банка заборгованість за кредитним договором №б/н від 09 липня 2008 року станом на 30 листопада 2020 року в сумі 47338,72 грн. В решті вимог позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник Банка, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення процентів за користування кредитом та в цій частині ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, в іншій частині рішення залишити без змін, вирішити питання розподілу судових витрат.

На його думку, суд безпідставно не врахував додану до позовної заяви довідку про умови кредитування, яка особисто підписана відповідачкою разом з анкетою-заявою та містить умови нарахування і сплати процентів за користування кредитом.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом першої інстанції встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 09 липня 2008 року сторони уклали кредитний договір б/н шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між сторонами Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві (а.с.34).

До позовної заяви Банк додав виписку за договором № б/н станом на 03 грудня 2020 року (а.с.21-31), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (а.с.32), довідку про видачу ОСОБА_1 кредитних карток (а.с.33), довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписану позичальником 09 липня 2008 року, яка містить розмір процентної ставки - 3 % на місяць (а.с.35), витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.36-41).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Банком на обґрунтування своїх позовних вимог, розмір заборгованості відповідачки за договором від 09 липня 2008 року станом на 30 листопада 2020 року складає 63641,30 грн, з яких: 47338,72 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16302,58 грн - заборгованість за процентами.

З виписки по рахунку вбачається, що відповідачка користувалася кредитною карткою, знімала та поповнювала готівку, тобто реалізувала своє право на користування кредитним лімітом.

Відмовляючи у задоволенні позову у частині стягнення процентів за користування кредитом, суд першої інстанції виходив із його недоведеності та безпідставності.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що сторони у довідці про умови кредитування узгодили базову процентну ставку (3 % в місяць) на правильність ухваленого судом першої інстанції рішення не впливає, оскільки сплачені згідно розрахунку відповідачкою проценти за підвищеною з 01 квітня 2015 року у односторонньому порядку Банком ставкою 43,2%, є достатніми для погашення заборгованості за кредитом у цій частині відповідно до умов договору.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Дана справа є малозначною, оскільки визначена у ній ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Тому, відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, судове рішення у частині, яка переглядалась судом апеляційної інстанції, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 01 вересня 2021 року.