Справа № 471/895/20
Провадження №2/471/40/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"15" лютого 2021 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Романчук О.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № 471/895/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки у майні, що є у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки у майні, що є у спільній сумісній власності.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що позивач з відповідачем ОСОБА_2 з 24 липня 1983 року перебувала у шлюбі, який був розірвано 16 червня 2020 року Братським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 4. В період шлюбу сторони разом за спільні кошти придбали житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 та вантажно-бортовий автомобіль КАМАЗ 53212, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 . Але при реєстрації права власності та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно власником будинку, а також при реєстрації автомобіля його власником був записаний тільки відповідач. Після фактичного припинення шлюбних відносин в 2020 році чоловік залишився жити в цьому будинку і користується автомобілем, а позивач поїхала працювати в іншу місцевість в межах України, і не планує повертатися. На сьогодні позивач свою частину будинку та автомобіля бажає подарувати синові, але без виділу частки в цьому майні, вона цього зробити не може. Виділити частки житлового будинку та автомобіля у нотаріуса, оформивши договір поділу спільного майна подружжя чоловік добровільно не хоче, згодний лише в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток та опублікування оголошення, причини неявки суду невідомі.

Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд встановив наступне.

24 липня 1983 року між сторонами було укладено шлюб, який розірвано 16 червня 2020 року (а. 6).

В період шлюбу сторони разом за спільні кошти придбали житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 та вантажний бортовий автомобіль КАМАЗ 53212, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , право власності на які були зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 8-9).

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Тобто, майно, набуде подружжям під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя навіть у разі здійснення державної реєстрації на ім`я лише одного з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, то належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу; у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п. 22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 572 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності, є спільною сумісною власністю.

Таким чином суд робить висновок, що житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 та вантажний бортовий автомобіль КАМАЗ 53212, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , який придбаний в період шлюбу між сторонами, право власності на які зареєстроване лише за ОСОБА_2 , є об`єктом права їх спільної сумісної власності.

Статтею 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Домовленості між співвласниками щодо розміру часток вказаної нерухомості не існувало, отже ці частки є рівними.

Враховуючи, що спірний будинок та автомобіль були придбані сторонами під час перебування у шлюбі, між сторонами відсутній шлюбний договір, а також будь-яка домовленість про розподіл майна, спірна нерухомість є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки у майні, що є у спільній сумісній власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку:

- житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 ;

- вантажного бортового автомобіля КАМАЗ 53212, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 ;

як на таке майно, що набуто у порядку поділу майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку:

- житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 ;

- вантажного бортового автомобіля КАМАЗ 53212, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 ;

як на таке майно, що набуто у порядку поділу майна подружжя.

Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку відповідно до положень ст. 354 ЦПК України.

СуддяІ.Б. Скарницька