233 Справа № 233/879/18
У Х В А Л А

06 грудня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінов О. С.

за участю секретаря Штреккер В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Костянтинівка заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в якій просила замінити боржника з Державного підприємства «Донецька залізниця» на його правонаступника Акціонерне товариство «Українська залізниця» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області від 15 червня 2018 р у цивільній справі № 233/879/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування вказаних вимог заявник послався на те, що згідно із Законом України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» АТ «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав та обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, в тому числі і ДП «Донецька залізниця».

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про явку до суду повідомлялись належним чином, в силу вимог ст.442 ЦПК їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 15 червня 2018 року заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 233/879/18 з Державного підприємства «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату, з урахуванням проведених утримань, в сумі 24362 гривні 19 копійок.

Рішення суду набрало законної сили 17 липня 2018 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 200 від 25 червня 2014 року було утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1, до переліку якого входить, зокрема, й ДП «Донецька залізниця».

Згідно з постановою Кабінету міністрів України № 938 від 31 жовтня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» змінило назву на Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство «Донецька залізниця» перебуває в стані припинення.

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Донецьк.

Процедуру реорганізації ДП «Донецька залізниця» та передачу всіх прав та обов`язків ПАТ «Українська залізниця» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» (далі Постанова № 604) призупинено до завершення проведення антитерористичної операції.

Згідно з частинами 1, 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може безумовно пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 910/5953/17 (провадження № 12-98гс19) зазначено, що при реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. Якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями.

Враховуючи, що відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, правонаступництво не пов`язується з державною реєстрацією припинення підприємств залізничного транспорту, а кредиторам не надавалося право вимагати дострокового виконання вимог у порядку, передбаченому ст. 107 ЦК України, тобто всі їхні вимоги перейшли в повному обсязі до АТ «Укрзалізниця», датою виникнення універсального правонаступництва АТ «Укрзалізниця» щодо підприємств залізничної галузі, які припиняються шляхом злиття, слід вважати дату його державної реєстрації - 21 жовтня 2015 року, з якої воно є правонаступником ДП «Донецька залізниця».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) зазначено, що інформація, відображена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо правонаступника юридичної особи (відомості, передбачені у пунктах 29 і 30 частини 2, пунктах 14 і 15 частини 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»), не охоплює всіх випадків правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбулася до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Зазначена норма права кореспондується зі ст. 442 ЦПК України, відповідно до якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони (заінтересованої особи) суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення заяви та можливість замінити боржника з Державного підприємства «Донецька залізниця» на його правонаступника Акціонерне товариства «Українська залізниця» у виконавчому провадженні з виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/879/18 від 15 червня 2018 року про стягнення з Державного підприємства «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату, з урахуванням проведених утримань, в сумі 24362 гривні 19 копійок.

Керуючись ст.ст.260, 261, 442, п.п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження, а саме боржника Державне підприємство «Донецька залізниця» (код ) на його правонаступника Акціонерне товариство «Українська залізниця» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5, ) з виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 233/879/18 від 15 червня 2018 року про стягнення з Державного підприємства «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату, з урахуванням проведених утримань, в сумі 24362 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят дві) гривні 19 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя