Провадження № 2/234/1669/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області, в складі :

Головуючого судді -Бакуменко А.В.

за участю секретаря - Кісточка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Краматорську Донецької області справу № 234/ 16924/20 за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до Краматорської міської ради (м. Краматорськ пл. Миру,2 ) Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Краматорської міської ради (м. Краматорськ вул. Шкільна, 7) про скасування розпорядження в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло, -

Обставини справи

Позивачка звернулась до суду з заявою про скасування розпорядження в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло, обгрунтувавши свої вимоги тим, що вона звернулась до органу приватизації в м. Києві з метою реалізації свого права на приватизацію житлового приміщення, де їй стало відомо, що в 1998 році без її вдіома та її згоди було приватизовано частину квартири АДРЕСА_2 .

Оскільки у неї були відсутні відомості про обставини проведення такої приватизації і оформлення права власності, вона звернулась до Відділу житлового господарства Краматорської міської ради і з`ясувала, що 15.01.1998 року органом приватизації, а саме, Відділом житлового фонду Краматорського міськвиконкому на підставі розпорядження (наказу) від 15.01.1998 року №003730/4 було видане свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до вказаного свідоцтва власниками в рівних частинах цієї квартири є громадяни ОСОБА_2 та вона, ОСОБА_3 . У свідоцтві також зазначено, що квартира була приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Вищезазначене свідоцтво про право власності на житло було зареєстровано КП «БТІ» Краматорської міської ради (), про що внесений запис у реєстрову книгу за № 29174-П.

На її запити стосовно підстав та обставин оформлення цього свідоцтва в органах приватизації та прийняття рішення про приватизацію вказаної квартири у 1998 році, іншої інформації, крім копії самого свідоцтва та відповідних довідок, вона не отримала за її відсутністю.

Станом на січень 1998 року вона була неповнолітньою особою, особисто не брала участі у приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» частини квартири АДРЕСА_2 , її було проведено без її відома, волевиявлення, без виявлення бажання та без надання згоди.

На сьогоднішній день вона може однозначно стверджувати про те, що ніколи не виявляла бажання та не давала своєї згоди на передачу їй у власність вказаної квартири або її частини шляхом приватизації, не підписувала жодної заяви з цього приводу і не могла цього зробити через те, що на момент приватизації вона була неповнолітньою особою. Вона дізналась про те, що частину квартири було приватизовано на її ім`я лише в цьому році, коли виявила намір скористатись своїм правом на приватизацію житла. Таким чином, вважає, що її права внаслідок приватизації квартири, проведеної у січні 1998 року, були порушені і підлягають відновленню шляхом визнання частково недійсним Свідоцтва про право власності на житло від 15.01.1998 року та розпорядження (наказу) від 15.01.1998 року № 003730/4.

Тому просить визнати недійсним свідоцтво від 15.01.1998 року про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_2 - в частині набуття права власності на одну другу вказаної квартири ОСОБА_3 . Визнати недійсним розпорядження органу приватизації № 003730/4 від 15.01.1998 року в частині оформлення права власності на одну другу квартири АДРЕСА_2 на ОСОБА_3 . Визнати її ОСОБА_3 , такою, що не використала своє право на приватизацію державного житлового фонду. Зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» поновити житловий чек ОСОБА_3 для його використання в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Ухвалою від 18 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник, адвокат Самохін В.В. надав заяву про розгляд за відсутності наполягав на задоволені заявлених вимог.

Відповідач Краматорська міська рада в судове засідання свого представника не направили, надали заяву про розгляд справи за відсутності, не заперечували щодо задоволення вимог.

Відповідач КП БТІ м. Краматорська до суду не з`явились, про час та місце розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку.

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона послалась як на підставу своїх вимог, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.01.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Краматорської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі № 72 вона та її мати ОСОБА_2 є власниками квартири трикімнатної квартири площею 43,8 кв.м., в тому числі житловою площею 29,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» в редакції, яка діяла станом на 1998-1999 роки, до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму (ст. 2 Закону).

Стаття 8 Закону визначає, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі, в тому числі, тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу квартир у власність громадян може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Стаття 7 Закону визначає, що за громадянами, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, зберігається чинний порядок одержання і користування житлом на умовах найму.

Як вбачається з свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації міськвиконкому 15 січня 1998 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Вищезазначене свідоцтво про право власності на житло було зареєстровано КП «БТІ» Краматорської міської ради ().

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом достовірно встановлено, що на момент приватизації квартири, а саме: у 1998 року позивач ОСОБА_3 була неповнолітньою.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про те, що порушені законні права та інтереси позивачки ОСОБА_3 та вона позбавлена можливості самостійно використовувати право на приватизацію житла, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

При вищевикладених обставинах та керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 10, 13, 76-81, 82, 89, 141, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до Краматорської міської ради (м. Краматорськ пл. Миру,2 ) Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Краматорської міської ради (м. Краматорськ вул. Шкільна, 7) про скасування розпорядження в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло,- задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво від 15.01.1998 року про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_4 - в частині набуття права власності на одну другу вказаної квартири ОСОБА_3 .

Визнати недійсним розпорядження органу приватизації № 003730/4 від 15.01.1998 року в частині оформлення права власності на одну другу квартири АДРЕСА_4 на ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 , такою, що не використала своє право на приватизацію державного житлового фонду.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» поновити житловий чек ОСОБА_3 , для його використання в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Краматорський міський суд Донецької області до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко