Справа № 299/640/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Кондор Р.Ю., Куштана Б.П.,

за участі секретаря: Купар Л.В.,

за участі ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на заочне рішення Виноградівського районного суду, головуючий суддя Кошуба А.В., від 03 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк», третя особа: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. про визнання зобов`язання виконаним та припинення договору іпотеки нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ПАТ «ВіЕс Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. про визнання зобов`язання виконаним та припинення договору іпотеки майна.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30 квітня 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №KF48840 за яким останній отримав кредит в розмірі 22 000 доларів США зі сплатою 12% річних, з кінцевим строком повернення не пізніше 28.04.2023 року.

У якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №KF48840 від 30.04.2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір від 30.04.2008 року, яким передано в іпотеку земельну ділянку площею 0,0490 га та об`єкт незавершеного будівництва, незавершений будівництвом житловий будинок, рівень готовності якого становить 39%, загальною площею 195,00 кв.м., житловою площею 119,9 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 07 грудня 2015 року і ухвалою цього ж суду від 28.12.2015 року виправлено описку у резолютивній частині даного рішення щодо номера та дати кредитного договору з №KF41290 від 29.11.2007 року на №KF48840 від 30.04.2008 року та суми заборгованості, яка підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів на 13 424,77 доларів США, що становить 293 306,70 грн..

27 грудня 2016 року вищезазначені кошти за рішенням суд сплачені позивачем ОСОБА_1 у повному обсязі, що стверджується квитанціями №782273, №ПН2208, ПН2210 від 27.12.2016 року.

Після повного погашення заборгованості позивачі неодноразово зверталися до відповідача з клопотанням щодо зняття заборони на відчуження і виключення обтяження іпотекою заставного майна, однак всі звернення представниками відповідача було проігноровано та жодних пояснень не надано.

Оскільки, спір щодо розміру кредитної заборгованості за вищезазначеним кредитним договором між сторонами вирішено рішенням Виноградівського районного суду від 07.12.2015 року і за цим рішенням кошти були сплачені в повному обсязі і інші договірні відносини між ними відсутні, жодних претензій після судового врегулювання спору до позивачів від установи банку не надходило із посиланням на вимоги ст.599 ЦК України, ч.5 ст.3, ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» просили задовольнити позовні вимоги.

Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 03 квітня 2017 року припинено іпотеку, встановлену на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. 30.04.2008 року за реєстровим №1602, а саме: вилучено з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження наступного нерухомого майна, належного ОСОБА_3 на праві приватної власності: незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0490 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер :00:007:0047 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ПАТ «ВіЕс Банк» на користь ОСОБА_1 1 280,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ПАТ «ВіЕс Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки суд не направив на належну адресу місце знаходження відповідача належним чином копію ухвали про відкритті провадження, повістку відповідачу, копію позовної заяви, копію заяви про зменшення позовних вимог, які позивачі надавали суду двічі - 14.03.2017 року і 03.04.2017 року, чим Банк був позбавлений суддею у праві на справедливий, неупереджений розгляд і вирішення справи, чим порушив права та інтереси банку. Разом з тим, станом на 15.03.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 своїх договірних зобов`язань не виконали в повній мірі, а тому заборгували Банку кошти в загальній сумі 13 141,50 доларів США, що становить 353 562,81 грн.. Сума боргу, яка була нарахована у 2015 році була сплачена тільки у 2016 році, тому у колонках розрахунку сплачено та фактично погашено вказується дата погашення конкретної суми, окремо по тілу, окремо по відсоткам та відповідно пені. Кошти, які надійшли на виконання рішення суду від 07.12.2015 року були направлені на погашення нарахованої та простроченої заборгованості в межах черговості згідно п.3.5 кредитного договору.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕсБанк» задоволено частково.

Заочне рішення Виноградівського районного суду від 03 квітня 2017 року скасовано.

Змінені позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено.

Припинено іпотеку, встановлену на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М., 30 квітня 2008 року за реєстровим №1602, а саме: вилучено з державного реєстру іпотек запис про іпотеку та з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження нерухомого майна, належного ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) на праві приватної власності, незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0490 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: :00:007:0047, за адресою: АДРЕСА_1 .

На постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року ПАТ «ВіЕсБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Таскомбанк» подало касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 15 квітня 2020 року касаційну скаргу задоволено частково.

Постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до пункту 5 частини 1 статті 411 ЦПК України.

При подальшому перегляді рішення в суді апеляційної інстанції апелянт своїм правом бути присутнім в судовому засіданні не скористався, подав суду заяву про розгляд справи без участі представника Банку, подав додаткові пояснення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕсБанк», укладений кредитний договір № KF48840, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі

22 000 доларів США зі сплатою 12 % річних за користування кредитом,

з кінцевим строком повернення не пізніше 28 квітня 2023 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та на умовах, встановлених цим договором.

Для забезпечення виконання кредитних зобов`язань між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕсБанк», і ОСОБА_3 укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Стойкою С. М., запис у реєстрі від 30 квітня 2008 року № 1602, предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,0490 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: :00:007:0047, та об`єкт незавершений будівництвом житловий будинок, рівень готовності якого становить 39 % (додатковим договором до договору іпотеки від 10 червня 2008 року змінено на 61 %), загальною площею 195,9 кв. м, житловою площею 119,9 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 07 грудня

2015 року позов ПАТ «ВіЕс Банк» задоволено. Стягнуто солідарно

з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованість на користь

ПАТ «ВіЕсБанк» за кредитним договором від 30 квітня 2008 року № KF48840 станом на 10 липня 2015 року у розмірі 13 424,77 доларів США, що становить за курсом Національного банку України станом на 10 липня

2015 року 293 306,70 грн (а.с. 79).

Вказане рішення суду ОСОБА_1 виконав, що підтверджується квитанціями від 27 грудня 2016 року № 782273, № ПН2208, № ПН2210

(а.с. 1011).

Рішенням Виноградівського районного суду від 30 листопада 2017 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь

ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором з 10 липня

2015 року по квітень 2017 року у розмірі 8 408,02 доларів США.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року рішення Виноградівського районного суду від 30 листопада 2017 року скасовано, у задоволенні позову ПАТ «ВіЕс Банк» про стягнення додаткових відсотків та пені - відмовлено.

Відповідно до ст.ст.526, 530, 510, 612 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до положень ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобов`язання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

Вимога про дострокове повернення позики та належних процентів може бути задоволена шляхом добровільного повернення позичальником заборгованості або її стягнення в судовому порядку за судовим рішенням.

Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця.

При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова суму вважається повернутою.

За положеннями ст.1 Закону України «Про іпотеку», ч.1 ст.575 ЦК України іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користування іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Таким чином, іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання рішення суду про стягнення коштів.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 повністю виконав рішення суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, а також те, що рішення Виноградівського районного суду від 30 листопада 2017 року скасовано постановою Закарпатського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року і у позові ПАТ «ВіЕс Банк» про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відмовлено, а тому іпотека надана в забезпечення грошового зобов`язання припиняється.

Оскільки, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором виконав, зобов`язання є припиненим і відповідно договір іпотеки повинен бути припиненим.

За таких обставин, рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню у відповідності до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України із ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 слід задовольнити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України,колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Виноградівського районного суду від 03 квітня 2017 року скасувати.

Змінені позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнити.

Припинити іпотеку, встановлену на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. 30 квітня 2008 року за реєстровим №1602, а саме: вилучити з державного реєстру іпотек запис про іпотеку та з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження нерухомого майна, належного ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) на праві приватної власності, незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0490 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: :00:007:0047, за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 10 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді