ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 953/16362/21

провадження № 22-ц/818/6101/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу

за апеляційними скаргами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2021 року у складі судді Зуб Г.А.,-

в с т а н о в и в:

25 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить поновити пропущений строк позовної давності; визнати, що вона у період з 26.12.2012 по 08.08.2018 проживала однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з померлим ОСОБА_6 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач постійно була зареєстрована разом з ОСОБА_6 та своєю малолітньою дитиною. Вони з ОСОБА_6 разом працювали у супермаркеті «BILLA» за адресою: АДРЕСА_1 , разом голосували на виборах, сплачували комунальні платежі, судилися щодо них. Коли ОСОБА_6 захворів, він змушений був взяти квартирантку відповідача ОСОБА_2 , яка з часом припинила сплачувати за своє проживання, а у подальшому заволоділа спадщиною, що залишилася після смерті ОСОБА_6 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2021 року у відкритті провадження у цій справі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати ухвалу про відмову у відкритті провадження та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції як позовне провадження.

Зазначає, що позивач звернулася до суду саме із позовною заявою, яка з мотивів зацікавленості апарату суду була зареєстрована як окреме провадження у порушення Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України. Судом не прийнято до уваги, що позовна заява має назву «спір про право», за її подачу позивач сплатила судовий збір в розмірі 908,00 грн., за ставкою, передбаченою за позовне провадження.

Вказує, що суд не вказав, що справа була помилково зареєстрована як окреме провадження. Така ж сама маніпуляція вже мала місце по аналогічній справі ОСОБА_7 проти ОСОБА_2 , тобто позовне провадження свідомо реєструвалося як окреме.

Також, в апеляційній скарзі зазначено про порушення судом строків вирішення питання про відкриття провадження у справі, встановлених ч. 2 ст. 186 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про відмову у відкритті провадження та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції як позовне провадження.

Зазначає, що 25 серпня 2021 року до канцелярії суду була подана саме позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вказана як відповідач, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказані як треті особи, а не як заінтересовані особи. До позовної заяви додано оригінал квитанції банку про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн., що встановлено державною за подання позову немайнового характеру.

Вказує, що представником позивача у скарзі на дії апарату суду до голови суду пекршої інстанції, що була зареєстрована 30.08.2021, тобто за 10 днів до прийняття ухвали про відмову у відкритті провадження, було заявлено клопотання з`ясувати чи помилково справи № 640/21146/18 та № 953/16362/21, в який має місце спір про право були зареєстровані як справи окремого провадження.

Вважає, що помилка у реєстрації справи не є підставою для відмови у відкритті провадження, а тому норма ч. 4 ст. 315 ЦПК України застосована суддею безпідставно та неправильно. Судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про відмову у відкритті провадження та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції як позовне провадження.

Зазначає, що 25 серпня 2021 року до канцелярії суду була подана саме позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Позовна заява подана саме для того, щоб реалізувати принцип змагальності сторін. Київським районним судом м. Харкова 22 .11.2018 вже розглядалася така ж саме справа № 640/18193/18 ОСОБА_2 в окремому провадженні та ухвалою судді Попраса В.О. залишено без розгляду з тим, щоб справа розглядалася в позовному провадженні.

Учасники справи вказані не як заінтересовані особи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказані як треті особи, ОСОБА_2 вказана як відповідач. До позовної заяви додано оригінал квитанції банку про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн., що встановлено державною за подання позову немайнового характеру.

Вказує, що представником позивача у скарзі на дії апарату суду до Голови Київського районного суду Шаренко С.Л., що була зареєстрована 30.08.2021, тобто за 10 днів до прийняття ухвали про відмову у відкритті провадження, було заявлено клопотання з`ясувати чи помилково справи № 640/21146/18 та № 953/16362/21 в який має місце спір про право були зареєстровані як справи окремого провадження.

Вважає, що помилка у реєстрації справи не є підставою для відмови у відкритті провадження, а тому норма ч. 4 ст. 315 ЦПК України застосована суддею безпідставно та неправильно.

На апеляційні скарги третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав відзив, яким він погоджується з доводами апеляційних скарг та просить їх задовольнити.

ОСОБА_3 подано письмові пояснення щодо апеляційних скарг представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , якими він підтримав апеляційна скарг, погодився з викладеними в них доводами. Зазначив, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, має наступні порушення: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права. Вказані порушення, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд виходив з того, що заявник звернулась до суду з вказаною позовною заявою, яка була зареєстрована в порядку окремого провадження, в якій заявник просить визнати, що вона проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу з померлим ОСОБА_6 з 26.12.2012 по 08.08.2018. Зі змісту заяви та поданих до неї документів убачається спір про право, оскільки існують спори щодо майна померлого, про що зазначає сама заявник в своїй заяві.

Суд вказав, що наявність іншого спадкоємця, який претендує на спадщину, що відкрилася у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 свідчить про можливий спір про право, оскільки одним із критеріїв наявності спору про право у справах окремого провадження є можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. Таким чином, суд прийшов до висновку про неможливість розгляду заяви, яка надійшла до провадження судді саме у порядку окремого провадження, а не позовного, оскільки з даних обставин вбачається спір про право.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи з огляду на таке.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу саме в порядку позовного провадження, про що свідчить зміст її звернення та додані докази про сплату судового збору за ставкою, встановленою Законом України «Про судовий збір» (а.с. 1).

У зверненні ОСОБА_1 учасники справи мають статус позивача, відповідача та третіх осіб.

Як убачається з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зверненню ОСОБА_1 присвоєно єдиний унікальний номер судової справи № 953/16362/21, номер провадження: 2-о/953/203/21. Учасники справи зазначені: ОСОБА_1 (заявник), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 (заінтересовані особи).

Відповідно до Переліку індексів для реєстрації та обліку в суді судових справ (матеріалів кримінального провадження), що міститься у додатку 3

до пункту 17 Розділу II Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, Затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814, цивільні справи окремого провадження, заяви окремого провадження реєструються з індексом «2-о».

При таких обставинах, колегія суддів вважає помилковою реєстрацію позовної заяви ОСОБА_1 з індексом справи окремого провадження, яка ані за формою, ані за змістом не є заявою окремого провадження.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження. Можливі помилки, які виникли в роботі працівників апарату суду під час реєстрації позовної заяви ОСОБА_1 , не можуть бути підставою для обмеження права позивача на доступ до правосуддя.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як відзначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У справі «Церква села Сосулівка проти України» у рішенні від 28 лютого 2008 року, де релігійна організація заявника була змушена звернутися за судовим захистом, проте безуспішно, Європейський Суд з прав людини у пункті 53 вказав, що така ситуація прирівнюється до відмови у здійсненні правосуддя, що порушує саму суть права заявника на доступ до суду, яка гарантується пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Загалом Європейський Суд з прав людини у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.

За таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України, підлягає вирішенню одночасно з ухваленням судового рішення по суті спору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст. ст. 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2021 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 08 грудня 2021 року.