Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Штифорук О. В. , при секретарі Сороки С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Маріупольської міської ради, у якій просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох місяців після набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Маріуполі померла ОСОБА_2 , яка за життя перебувала у фактичних шлюбних відносинах із дядькою позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За заповітом, складеним 07 квітня 2009 року ОСОБА_2 , єдиним спадкоємцем всього майна після її смерті є позивач ОСОБА_1 . Інших спадкоємців, крім позивача, ні за заповітом, ні за законом не має.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить частка житлового будинку АДРЕСА_1 .

01 квітня 2021 року позивач звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину після смерті ОСОБА_2 , проте їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний: строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що після смерті свого дядьки ОСОБА_3 та його цивільної дружини ОСОБА_2 знаходилася в пригніченому психологічному стані, так як втратила близьких людей. Крім того, позивач не знала про наявність на її користь заповіту, оскільки за життя спадкодавець не повідомляла про складання заповіту на користь позивача.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом.

Представник позивача ОСОБА_4 , що діє на підставі довіреності, надала заяву про проведення розгляду справи за її відсутністю та відсутністю позивача, у якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правові відносини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 1779 від 11 грудня 2018 року, складеним Кальміуським районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1779 (а.с. 6).

Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К. 07 квітня 2009 р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-943, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповіла ОСОБА_1 все своє майно (а.с. 7).

З письмової відповіді приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Стадник О.О. № 88/01-16 від 01.04.20121 р. вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подачі вказаної заяви (а.с.9 -10).

Згідно письмового роз`яснення приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Стадник О.О. № 88/01-16 від 01.04.2021 р. заповіт ОСОБА_2 від 07.04.2009 року, за реєстровим номером 2-943 є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 66032796 від 16.08.2021 р. (а.с. 8, 35 37).

Згідно ст.ст. 1223, 1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду по справі 565/1145/17.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, того факту, що позивач була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, а отже остання не була обізнана про необхідність звернення до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини, тому своєчасно не звернулася із відповідною заявою, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, а отже є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача та встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, ст. 63 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , поважними.

Визначити ОСОБА_1 строк у вигляді трьох місяців з часу набрання законної сили рішенням суду для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Відомості про сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Маріупольська міська рада, , юридична адреса: Донецька область, м . Маріуполь, пр. Миру, 70.

Суддя: О. В. Штифорук