Справа № 761/634/15-ц
Провадження № 6/761/2599/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 рокуШевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Путря Д.М.

державного виконавця: Ігнатенко К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ігнатенко К.Е. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська Факторингова компанія розвитку», -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Ігнатенко Костянтин Едуардович звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника боржника ОСОБА_1 .

Своє подання приватний виконавець обґрунтовує тим, що в нього на виконанні знаходиться виконавче провадження №59047331 з виконання виконавчого листа №761/634/15-ц, виданого 28.01.2016 р., про стягнення з ОСОБА_1 .на користь ТОВ «ФУ «ЄФКР» заборгованості за кредитним договором № 06/ОВ-V/44/20144 від 11.02.2014 року в розмірі - 873 804,01 грн.

07.05.2019 р. відкрито виконавче провадження. Декларацію про доходи та майно боржник не подав. Квартира АДРЕСА_1 , яка належить боржнику з дружиною, обтяжена іпотекою.

На виклик приватного виконавця на 16.07.2021 р. боржник не з`явився, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2021 р. у справі №759/17403/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 188-13 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу.

Боржник має два паспорти громадян України для виїзду за кордон, після відкриття виконавчого провадження №59047331 боржник 21 раз виїжджав за межі України.

На думку приватного виконавця боржник ухиляється від погашення існуючої заборгованості, а відтак наявні підстави для тимчасового обмеження у виїзді за кордон ОСОБА_1 . За таких обставин, просив суд подання задовольнити.

В судовому засіданні приватний виконавець подання підтримав, просив його задовольнити.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч. 4 ст. 441 ЦПК України).

Вислухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши надані документи у виконавчому провадженні, суд вбачає підстави для його задоволення з наступних підстав.

Вимогами ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що 28.01.2016 р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №761/634/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» заборгованість за кредитним договором № 06/ОВ-V/44/20144 від 11.02.2014 року, яка складається з: заборгованості по простроченому кредиту в розмірі - 873 804,01 грн.; заборгованості по простроченим відсоткам в розмірі - 111 415,99 грн.; пені за несвоєчасно сплачені відсотки в розмірі - 44 952,31 грн.; пені за несвоєчасно сплачений кредит в розмірі - 260 393,59 грн.; 3% річних від простроченої суми кредиту в розмірі - 10 701,11 грн., усього в сумі - 1 301 267 гривень 01 копійку.

07.05.2019 р. приватним виконавцем Ігнатенко К.Е. відкрито виконавче провадження №59047331 з примусового виконання виконавчого листа №761/634/15-ц від 28.01.2016 р.

Про наявність виконавчого провадження №59047331 боржник ознайомлений, 05.07.2019 р. представник боржника ознайомлювався з матеріалами.

18.06.2019 р. в рамках виконавчого провадження №59047331 винесено постанови про розшук майна та арешт майна боржника.

Згідно відповідей АТ КБ «Приватбанк», АТ «Ощадбанк», АТ «Креді Агріколь Банк», АБ «Укргазбанк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Укрсоцбанк», АТ «Укрексімбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_1 не має відкритих рахунків в банківських установах.

Згідно акту від 15.11.2019 р. при виході за адресою: АДРЕСА_1 адміністрація котеджного містечка відмовила у доступі до помешкання боржника для проведення виконавчих дій.

За заявою представника боржника від 18.12.2019 р. в зв`язку з відкриттям апеляційного провадження на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06.10.2015 р. у справі №761/634/15-ц зупинено виконавче провадження №59047331.

16.03.2021 р. винесено постанову про поновлення виконавчого провадження №59047331 в частині примусового стягнення заборгованості в сумі 873804,01 грн згідно постанови Верховного Суду від 10.02.2021 р. у справі №761/634/15-ц

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2021 р. у справі №759/17403/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 188-13 КУПАП, накладено адміністративне стягнення в розмірі 850,00 грн за те, що 16.07.2021 р. о 10:00 год. ОСОБА_1 не виконав законні вимоги приватного виконавця, а саме: не з`явився за викликом на прийом та не надав витребуваних документів та пояснень.

З відповіді на запит щодо перетину боржником державного кордону від 08.07.2021 р. вбачається, що ОСОБА_1 з 07.05.2019 р. по 08.07.2021 р. неодноразово перетинав державний кордон України.

Документи, які б свідчили, що боржником ОСОБА_1 вчинені дії, спрямовані на повне погашення заборгованості чи на об`єктивні та поважні причини неспроможності виконання рішення суду, у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що боржник умисно та свідомо не виконує рішення суду, має доходи, але приховує їх від державного виконавця та в будь-який спосіб намагається не повертати заборгованість, оскільки доказів виконання боржником чи будь-якою іншою особою цього рішення суду матеріали справи не містять.

Крім того, суд приймає до уваги те, що боржник ОСОБА_1 (1973 р.н.) за віком є працездатною особою, має працювати та отримувати дохід, оскільки повинен утримувати принаймні себе, перетинав кордон, а рішення суду не виконується, тому боржником порушується принцип обов`язковості виконання рішення суду, а відтак суд не вбачає інших заходів впливу на боржника з метою виконання рішення суду ніж його тимчасове обмеження у праві виїзду за межи України до виконання рішення суду про стягнення боргу. При цьому, суд враховує значний розмір боргу, що стягується з ОСОБА_1 . Доказів існування об`єктивних причин, що перешкоджають боржнику виконати судове рішення, суду надано не було. Крім цього, будь - яких доказів про те, що заявник самостійно вживав хоча б якісь спроби щодо виконання рішення суду судом не встановлено та з матеріалів виконавчого провадження не вбачається.

При вирішенні питання про задоволення подання державного виконавця судом враховано також, що невиконання рішення суду є фактичним порушення прав стягувача.

Частиною першою статті 33 Конституції України визначено: кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом

Відповідно до п. 19 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Ст. 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справі «Soering vs UK» від 7 липня 1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про необхідність встановлення тимчасового обмеження щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), що зареєстрований в АДРЕСА_3 , а фактично проживає в АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду у цивільній справі №761/634/15 у виконавчому провадженні за №59047331.

Вказана вимога ґрунтується на положеннях вказаних законодавчих актів, а додані до подання документи свідчать, на думку суду, про ухилення боржника від виконання зобов`язань.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 33 Конституції України, ст.ст. 353, 354, 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», суд, -

ухвалив:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ігнатенко К.Е. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська Факторингова компанія розвитку», - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), що зареєстрований в АДРЕСА_3 , а фактично проживає в АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду у цивільній справі №761/634/15 у виконавчому провадженні за №59047331.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повна ухвала виготовлена 26.11.2021 р.

Суддя: Андрій Анатолійовича Осаулов