Справа № 171/2020/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"09" лютого 2021 р. м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Кодрян Л.І.
за участю секретаря судового засідання Титаренко Л.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказує, що на даний час в його будинку зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що після реєстрації місця проживання, відповідач за вищевказаною адресою жодного дня не проживала, комунальні платежі не сплачує, не отримує кореспонденцію, особистих речей в будинку не має і взагалі даним житловим приміщенням не цікавиться.
Позивач вказує, що весь тягар по утриманню будинку в належному стані та сплаті комунальних послуг лежить на ньому. Зазначає, що ОСОБА_2 не проживає у будинку вже більше семи років, місцезнаходження її невідоме.
За вищенаведених обставин позивач вважає, що відповідач втратила право на користування вищевказаним житлом.
Позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилася, представник позивача ОСОБА_3 надав до суду заяву в якій просить справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач в судові засідання неодноразово не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася відповідно до положень ст.ст. 128-131 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи, а також викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив до суду не подала.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.01.2018 року (а.с.10).
З довідки центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Апостолівської міської ради №3036 від 27.10.2020 року встановлено, що у вищезазначеному будинку разом з позивачем зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 111268221 від 22.01.2018 року, власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.13-14).
Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 241673361 від 25.01.2021 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.48-51).
З акту депутатського обстеження від 01.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично за вказаною адресою не проживає з 2000 року по теперешній час (а.с.52).
Таким чином, судом встановлено, що відповідач на даний момент дійсно зареєстрована в будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , але фактично в зазначеному будинку не проживає.
На даний час позивач ОСОБА_1 не може вільно користуватися своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача ОСОБА_2 у його будинку.
Оскільки об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно ч. 2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_1 та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5, 12, 13, 76-82, 89,141,258-259,264-265,273,280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 у здійсненні права користування житловим приміщенням шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , такою, що втратила право на користування будинком за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складено 09.02.2021 року.

СуддяЛ. І. Кодрян