Провадження № 2/127/3624/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

за участю: секретаря судового засідання Горденко Г.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Позов мотивований тим, що 11.06.1995 року сторони зареєстрували шлюб. При реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_5 .

12.08.2003 року шлюб між сторонами розірвано.

Позивач зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.08.2009 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.05.2009 року.

28.09.2003 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу з " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_8 ".

У позивача та ОСОБА_9 народились двоє дітей: син - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

28.05.2021 року, після тривалого лікування, померла дружина позивача ОСОБА_9 та на його утриманні залишились двоє дітей.

Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку з значними витратами на лікування дружини, у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 21.07.2021 року становить 16 746,16 грн.

Після втрати дружини ОСОБА_9 , матеріальне становище у позивача стало важче. Його середня заробітна плата становить 7 000 грн. Син ОСОБА_11 важко хворіє і необхідні значні витрати на його лікування.

Разом з тим, сину від першого шлюбу ОСОБА_5 виповнилось 23 роки, він працює і у нього свій дохід.

У зв`язку із викладеним вище, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами.

Ухвалою суду від 16.08.2021 року матеріали позовної заяви залишено без руху та позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків.

21.09.2021 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб та призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві та просив суд їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 12.08.2003 року було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 30.06.2004 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін від шлюбу народився син - ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 03.03.1998 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.08.2009 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.05.2009 року.

ОСОБА_5 змінив своє прізвище на « ОСОБА_12 », що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_3 від 19.03.2014 року.

Згідно Свідоцтва про зміну імені ОСОБА_4 змінила своє прізвище на « ОСОБА_12 », що підтверджується Свідоцтвом серії НОМЕР_4 від 26.02.2014 року.

Як вбачається із Свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_5 від 28.08.2003 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_13 .

Від шлюбу народились діти: син - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 08.12.2004 року та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 18.10.2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_9 , відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 07.06.2021 року.

Із виписки з медичної карти стаціонарного хворого за №6497 від 30.09.2020 року виданої КНП «ВОКПЛ» ім. акад. О.І. Ющенка та епікризу, вбачається, що ОСОБА_10 поставлено діагноз: G40.2- Локалізована (фокальна) (парціональна) симптоматична епілепсія та епілептичні синдроми з комплексними парціональними судомними нападами.

Згідно довідки з ТОВ «ЛА-ВІЯ» від 12.07.2021 року за № ЛВ000000005, ОСОБА_1 отримав заробітну плату за період з січня 2021 року по червень 2021 року в загальному розмірі 41 697,74 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати заборгованості по аліментах задоволено частково на суму 8 000 грн.

Із консультативного висновку судинного хірурга від 18.11.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 поставлено діагноз: варікозне розширення підшкірних вен, лівої нижньої кінцівки, ХВН-ІІСТ.

Довідкою з Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 21.07.2021 року за №83564 підтверджується, що у позивача станом на 21.07.2021 року існує заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 16 746,16 грн.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини щодо сплати періодичних платежів аліментів на утримання дитини, однак у зв`язку виникненням у позивача платника аліментів обставин, що мають істотне значення, утворилася заборгованість по їх сплаті та від якої він просить суд його звільнити.

Суд приймає до уваги зазначені вище докази, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, надані сторонами та отримані судом у встановленому законом порядку, на їх підставі можливо встановити дійсні обставини справи та у своїй сукупності, відповідно до свого внутрішнього переконання, дають змогу суду дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.

Частини друга статті 197 СК України, з підстав якої заявлено позов, не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Суд вважає, що сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

При вирішенні спору суд застосував відповідні норми Сімейного кодексу України, міжнародних нормативно-правових актів та інших законів, які спрямовані на забезпечення інтересів дитини, та які регулюють встановлені правовідносини.

Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Ст.11 ч.ч.2, 3 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8,9 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 9 СК України подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Комплексний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини підлягають сплаті тим з батьків, який проживає окремо від дитини. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Наявність у позивача інвалідності ІІ групи загального захворювання не є беззаперечним доказом тяжкої хвороби позивача в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України та неможливості у зв`язку з цим сплачувати аліменти на утримання дітей, а тому вказана обставина не може слугувати підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, вирішуючи спір по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність інших обставин, що мають істотне значення для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України. Тобто позивач знав та розумів свій обов`язок по виконанню рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини.

Обставини, на які позивач посилається як на підставу звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, не доводять наявність його скрутного матеріального стану, що унеможливлюють виконання ним власного обов`язку по утриманню дітей, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягаютьзалишенню за позивачем.

Керуючись ст.ст. 9, 150, 180, 181 ч. 3, 197 ч. 2 СК України, ст.ст. 1, 4, 12, 13, 76-80, 89, 137, 141, 259, 263-265, 273, 275, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07.12.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_9 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_10 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: