Єдиний унікальний номер 725/8474/21
Номер провадження 2-з/725/77/21
УХВАЛА

про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду

02.12.2021 року. Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрокредит» (вул.Автозаводська,24, корп..24, корп..2, офіс 412 м.Київ), приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Скальський Андрій Іванович (вул.Мініна Кузьми, будинок 2, приміщення 2А, офіс 3, ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (проспект Петра Григоренка,15 м.Київ) про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду,-

ВСТАНОВИВ:

02.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду.

Посилався на те, що нещодавно йому стало відомо про те, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Скальським А.І. в межах виконавчого провадження №66817241 звернено стягнення на його заробітну плату. Підставою для цього слугував виконавчий напис №16826 від 07.07.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Мікрокредит» заборгованості в розмірі 15 188,71грн.

Вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватним нотарісом не перевірено безспірність вимог стягувача та вчинено його з грубим порушення чинного законодавства.

Оскільки на даний час за місцем його роботи (КНП «Чернівецький обласний перинальний центр») проводиться відрахування коштів із заробітної плати, а для подання ним до суду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню необхідно зібрати пакет документів, просив вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви до суду, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

У відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що остання є обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Так, згідно вимог ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Судом встановлено, що 07.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис за №16826 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мікрокредит» заборгованості в розмірі 15188,71грн.

Як вбачається із матеріалів заяви, ОСОБА_1 категорично не погоджується із вказаним виконавчим написом, у зв`язку із чим має намір звернутися до суду із позовом до ТОВ «Мікрокредит» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2021,,приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Скальським А.І. здійснюється примусове виконання вказаного вище виконавчого напису №16826 від 07.07.2021 (виконавче провадження №66817241).

Постановою приватного виконавця 16.09.2021 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Згідно роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам .

Таким чином, дослідивши матеріали заяви, пересвідчившись, що між учасниками справи дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, у разі, якщо заявник у визначений законом строк подасть до суду вказаний ним позов і позовні вимоги будуть задоволенні, з`ясувавши обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову, який просить заявник, позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149-158 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

1.Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду задовольнити.

2.Забезпечити позов, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем від 07.07.2021 №16826 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрокредит» заборгованості за кредитним договором у розмірі 15188,71грн.

3.Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України він повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та повідомити про це суд, який постановив ухвалу. У разі неподання у вказаний строк заявником відповідної позовної заяви заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом (п.1 ч.13 ст.158 ЦПК України).

4. Копію ухвали для виконання негайно надіслати приватному виконавцю виконавчого округу Чернівецької області Скальському А.І. та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич