Справа № 188/439/21
Провадження № 2/188/310/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

справа №188/439/21

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро»

третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станиславович

третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, щодо стягнення з неї заборгованості у загальному розмірі 78321.95 грн.

В обґрунтування позивач зазначила, 23 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 79797 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на підставі кредитного договору № 8861 від 30 липня 2019 року, укладеним з Акціонерним товариством « Банк Кредит Дніпро», заборгованості за період 01 жовтня 2019 року по 03 лютого 2020 року в сумі 77 421,96грн., в тому числі: прострочена заборгованість сумою кредиту становить 467,95грн., прострочена заборгованість за комісією становить 5 500грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 42,53грн., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 61 410,18грн., строкова заборгованість за комісією становить 0,00грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1,29грн., строкова заборгованість за штрафами і пенею становить 0,00грн., за вчинення виконавчого напису стягнуто 900грн., всього загальна сума, що підлягає стягненню - 78 321,95грн.

На підставі вказаного виконавчого напису за заявою стягувача АТ «Банк Кредит Дніпро» 21 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області - Русецькою Оксаною Олександрівною відкрито виконавче провадження № 63959953.

Копію виконавчого напису приватного нотаріуса та копію кредитного договору отримано від приватного виконавця у березні 2021 року на запит адвоката.

Виконавчий напис від 23 жовтня 2020 року за № 79797, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем не підлягає виконанню виходячи з наступних підстав.

Нотаріусом вчинено виконавчий напис 23.10. 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №79797 без дотримання умови вчинення виконавчого напису.

Позивач не отримував від Банку повідомлення про усунення порушень за кредитним договором, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив вказану обставину і вчинив виконавчий напис у порушення вимог закону.

Згідно виконавчого напису від 23 жовтня 2020 року за № 79797 в загальну суму заборгованості за кредитом № 8861 від 30 липня 2019 року включена прострочена заборгованість за комісією в розмірі 15 500грн.

Згідно умов кредитного договору № 8861 від 30 липня 2019 року укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 Банк надає Клієнту кредит в сумі 62 000грн. строк кредитування 60 місяців, кінцева дата повернення кредиту 30 липня 2024 року, цільове призначення: на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 30.07.2019 року по 29.11.2020 року - 5% від суми кредиту, з 30.11.2020 року по 27.02.2022 року - 4% від суми кредиту, з 28.02.2022 року по 29.05.2023 року - 3% від суми кредиту, з 30.05.2023 року по 30.07.2024 року - 1,95% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом: 56% річних ( п. 1.2) Клієнт доручає Банку в дату видачі кредиту здійснити перерахування з рахунку Клієнта на користь страховика ПРАТ СК УНІКА ЖИТТЯ суму страхового платежу у розмірі 12 000грн. за весь період страхування згідно договору страхування від 30.07.2019 року ( п.1.5), платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплата процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів.

Згідно Графіку платежів ( п.4 кредитного договору) 12 000грн. сплачені одноразово, як інша послуга Банка, фактично виданий кредит становить 50 000 грн., проте до повернення підлягає 62 000грн. кредиту, з яких нараховані проценти за користування кредиту та помісячна плата за розрахунково- касове обслуговування з 30.08.2019 року по 29.11.2020 року -3100грн. ( 5% від 62 000грн. кредиту), з 30.11.2020 року по 27.02.2022 року - 2 480грн. ( 4% від 62 000грн. кредиту), з 28.02.2022 року по 29.05.2023 року - 1 860грн.( 3% від 62 000грн. кредиту), з 30.05.2023 року по 30.07.2024 року - 1 209грн.( 1,95% від 62 000грн. кредиту). Всього загальна вартість кредиту, яка підлягає поверненню Банку складає:191 737,15грн., з яких: 62 000грн. кредит, 2,15грн. - проценти за користування кредитом, 129 735грн. - плата за розрахункове -касове обслуговування.

З умов кредитного договору не вбачається за які конкретні послуги Банк нарахував плату за розрахункове - касове обслуговування та обгрунування нарахування плати щомісячно у розмірі 5% від суми кредиту, що становить щомісячно 3 100грн. з 30.08.2019 року по 29.11.2020 4% від суми кредиту, що становить щомісячно 2 480грн. з 30.11.2020 року по 27.02.2022 3% від суми кредиту, що становить щомісячно 1 860грн., з 28.02.2022 року по 29.05.2023 року, 1,95% від суми кредиту, що становить щомісячно 1 209грн. з 30.05.2023 року по 30.07.2024 року.

Включення до заборгованості за кредитом простроченої заборгованості за комісією 15 500грн. є незаконним, нарахування строкової заборгованості за кредитом в сумі 61410.18 грн. та простроченої заборгованості в сумі 467,95грн. не відповідає фактичному розміру виданого кредиту в розмірі 50 000грн. і свідчить про те, що заборгованість, визначена у виконавчому написі приватного нотаріуса від 23 жовтня 2020 року за № 79797 не є безспірною.

Позивач просить суд визнати виконавчий запис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Представник відповідача, треті особи в судове засідання не з`явилися, про час дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, заяв про перенесення розгляду справи до суду не надійшло.

Вивчивши позов та долучені документи, суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до Правового висновку Постанови ВП ВС від 23.06.2020 по справі № 645/1979/15-ц

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до наданих позивачем письмових доказів ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_1 , уклала кредитний договір № 8861 від 30.07.2019 року з АТ « Банк Кредит Дніпро».

Відповідно до виконавчого напису зареєстрованому в Реєстрі за №79797 від 03.10.2020 року стягнення заборгованості за кредитним договором № 8861 від 30.07.2019 року проводиться за період 01 жовтня 2019 року по 03 лютого 2020 року.

Сума заборгованості, що складає 77 421,95 грн. і становить:

прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 467,95 грн.;

прострочена заборгованість за комісією становить 15 500,00 грн.;

прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 42,53 грн.;

строкова заборгованість за сумою кредиту становить 61 410,18 грн.;

строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн.;

строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1,29 грн.;

строкова заборгованість за штрафами і пенею становить 0,00 грн.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто зі стягувача, в розмірі 900,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь стягувача.

Невідомо, чи надано нотаріусу відповідачем розрахунок, виписку з особового рахунку боржника.

Судом встановлено, спірною є суми:

- прострочена заборгованість за комісією 15 500,00 грн.;

- строкова заборгованість за сумою кредиту 61 410,18 грн.

Згідно умов кредитного договору 1.1Клієнт доручає Банку в дату видачі кредиту здійснити перерахування з рахунку Клієнта на користь страховика ПРАТ СК УНІКА ЖИТТЯ суму страхового платежу у розмірі 12 000 грн. за весь період страхування, згідно договору страхування від 30.07.2019 року п.1.5.

Згідно Графіку платежів ( п.4 кредитного договору) 12 000грн. сплачені одноразово, як інша послуга Банка, тобто, фактично виданий кредит становить 50 000 грн., проте до повернення підлягає 62 000грн.

Відповідно до положень ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Страхування споживчого кредиту не є обов`язковим, а у данному випадку на отримані 50 000 грн.кредитних коштів, страховий платіж склав 12000 грн., що складає 1/4.16 частини отриманих коштів, крім того на суму страхового платежу фактично поширились всі умови нарахувань по сплаті кредитних коштів.

Згідно з ч.1 ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

В силу положень ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначення у договорі про його страхування і одноразове стягнення страхового платежу в розмірі 12000 грн. є спірним. Порушення зазначених норм , право на оскарження неправомірності вимог стягувача щодо зазначених сум є підставою для задоволення позовних вимог.

Висновки суду не суперечать Правовому висновку Постанови КЦС ВС від 26.02.2020 у справі № 369/6415/17 (№ в ЄДРСР 88103268). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, з умов кредитного договору не вбачається за які конкретні послуги Банк нарахував плату за розрахункове - касове обслуговування в таких розмірах.

Висновки суду не суперечать сталій практиці Верховного Суду щодо несправедливості положень договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення, і це є підставою для визнання таких положень недійсними (окремих положень, а не договору в цілому). Відповідно до Правового висновку у Постанові КЦС ВС від 04.08.2021 у справі № 638/20120/16 де зазначено, що за змістом частини п`ятої статті 11, статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на час укладання кредитного договору) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім процентної ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору. Положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення є несправедливими і це є підставою для визнання таких положень договору недійсними.

Відповідно до виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 01.10.2019 року по 03.02.2020 рік але яким чином і на підставі яких документів підтверджується безспірність заборгованості боржника та встановлено прострочення виконання зобов`язання, в тому рахунку і щодо порядку нарахування простроченої заборгованості в розмірі 15 500,00 грн., відповідачем та відповідним виконавчим написом не підтверджується.

Відповідно до ч.1,2 ст.18 Закону України чинної на момент укладання кредитного договору, Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до виконавчого напису сума загальної заборгованості і страхового платежу є спірними.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з тим, наявні документи не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

При винесенні рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат та витрат на правову допомогу, про що заявлено в мотивувальній частині позову.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в сумі 908грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі на користь позивача .

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги долучену квитанцію про сплату послуг і зазначений об`єм виконаних робіт, договір, свідоцтво та приходить до висновку про повне відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на професійну правничу допомогу, які були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до залученої квитанції адвокатом надано послуги по підготовці і складанню позову, консультації, запитів, суд вирішує питання про компенсацію витрат на правову допомогу по даній справі, тому вважає необхідним стягнути з відповідача витрати на правову допомогу позивачу в розмірі 2000 грн., що є справедливим і розумним.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії»(Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Керуючись ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» ст.ст. 4,76,89, 141, 258, 264-265, 280-282 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станиславович,

приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити в повному обсязі .

Визнати виконавчий напис від 23.10.2020 року, зареєстрований в реєстрі №79797, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станиславовичем щодо стягнення грошових коштів по заборгованості та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса на загальну суму 78321.95 грн. з ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_1 прож. за адресою АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на користь ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_1 прож. за адресою АДРЕСА_1 сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 908грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна