Справа № 509/1607/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області

про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

08.04.2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява, в якій позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після його смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 що належала ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується розпорядженням органу приватизації за № 3244 від 13.01.2006 року та витягом про реєстрацію права власності Овідіопольським РБТІ № 10351768 від 10.04.2006 року та грошових вкладів з відповідними відсотками, що зберігаються в АТ КБ «Приватбанк».

У встановленому законом порядку позивачка звернулася до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно. Свідоцтво про право на спадщину за законом на вклади з відповідними відсотками, що зберігалися в АТ КБ «Приватбанк» за № 185 від 11.02.2019 року вона отримала. Стосовно свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири за адресою АДРЕСА_2 вона отримала відмову та роз`яснення, в якому приватний нотаріус рекомендувала звернутись до суду, так як не може видати зазначене свідоцтво.

На підставі викладеного позивачка в позовній заяві просить суд визначити, що частка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 , становить Ѕ частину та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частку цієї квартири.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій підтримала позов та просила слухати справу у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Овідіопольської селищної ради.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Гр. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 16 липня 2018 року).

В провадженні приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. знаходиться спадкова справа № 3/2019 після померлого ОСОБА_2 .

Як вбачається зі спадкової справи № 3/2019 з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 звернулася дружина померлого ОСОБА_1 .

Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Куркан Н.Ф. з заявою про видачу на її ім`я, як спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , свідоцтва про право на спадщину, яка складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

Зазначена частка квартири належала її чоловіку ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності у майні подружжя, оскільки квартира була придбана шляхом приватизації за час його перебування у шлюбі з ОСОБА_1 .

Однак, за життя спадкодавця ОСОБА_2 між подружжям не було укладено договір про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому з цих підстав позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується листом про відмову у вчинення нотаріальної дії №57/02-14 від 11.02.2019 року.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданим ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 10 березня 1969 року .

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.02.2006 року та витягу Овідіопольського РБТІ № 10351768 від 10.04.2006 року квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Підставою виникнення права власності є розпорядження органу приватизації від 13.01.2006 року.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, як встановлено у судовому засіданні і не заперечується сторонами по справі, спірна квартира АДРЕСА_1 був придбана в процесі приватизації позивачкою та її чоловіком ОСОБА_2 , тобто є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Виходячи з вищенаведеного, у суду є всі підстави вважати, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у спільній сумісній власності на спірну квартиру належала 1/2 частка.

З цих підстав вимоги позивача ОСОБА_1 про визначення частки померлого ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на вищезазначену спірну квартиру підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно дост. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК).

Таким чином, судом встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 входить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 та єдиним спадкоємцем є позивачка. Тобто частка позивачки у спадковому майні, що складається з спірної квартири становить 1/2 частину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивачка позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , в позасудовому порядку.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину на частку квартири після смерті чоловіка, суд беручи до уваги, що позивачка згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, вважає що її позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування права власності на 1/2 частину квартири ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,16,328,1217,1218,1261,1270 ЦК України, ст.ст. 3-15,76,82,258,259,263,265,268,273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/2 частину.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя А.І.Бочаров