Справа № 576/1255/21
Провадження № 2/576/332/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2021 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого суддіУсенко Л.М.

секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 576/1255/21
за позовомОСОБА_1
відповідачі про ОСОБА_2 ОСОБА_3 встановлення факту батьківства
у присутності: позивача ОСОБА_1
представника позивача відповідачіОСОБА_4 не з`явились

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який був його батьком, але в актовому записі про народження не записаний, оскільки з матір`ю позивача ОСОБА_6 не перебував у шлюбі, однак з 2002 року проживав з нею як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу по день смерті. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився позивач і мати зареєструвала його народження, зазначивши батька зі слів відповідно до КпШС України, який діяв на час реєстрації. У 2016 році ОСОБА_5 разом з позивачем ходили до відділу РАЦС з питанням щодо його усиновлення, однак на той час між батьками був конфлікт, тому за життя батько не вирішив дане питання. Коли позивачу виповнилось 15 років він змінив прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , а 19.04.2019 року отримав паспорт на прізвище ОСОБА_8 . Від народження позивача і до смерті ОСОБА_5 проживав разом з ним та матір`ю, і останній визнав його своїм сином. Встановлення факту батьківства ОСОБА_5 необхідно для отримання спадщини після смерті його матері ОСОБА_9 , яку поховала мати позивача ОСОБА_6 .. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду від 26.05.2021 року позивачу відмовлено у відкритті провадження, оскільки вбачається спір про право. Відповідач ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_10 , з 2004 року не проживає по АДРЕСА_1 , хоча там зареєстрований.

Тому просить суд встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Глухів Сумської області.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, просили його задовольнити. Позивач додатково повідомив, що не претендує на спадкове майно, яке за заповітом отримав відповідач ОСОБА_3 . Але хоче оформити спадкові права на інше майно своєї бабусі, а саме на будинок та право на пай, які не увійшли до спадкового майна за заповітом.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшло заперечення, в якому він зазначає, що до справи не має жодного відношення і про походження ОСОБА_1 йому нічого не відомо. На успадковане ним за заповітом майно ОСОБА_9 позивач не може претендувати, оскільки будь-які інші особи були усунені спадкодавцем від спадщини у встановленому законом порядку. У даному випадку має місце успадкування майна згідно заповіту, що виключає залучення позивача до вказаної спадщини.

Заслухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено приписами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1 ст. 10 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду від 26 травня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі за його заявою про встановлення факту батьківства, так як ця справа повинна розглядатись в порядку позовного провадження (а.с. 25).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 . Згідно свідоцтва про народження його батьками є ОСОБА_13 та ОСОБА_6 (а.с. 12). Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с. 13).

24 липня 2018 року ОСОБА_1 змінив прізвище на ОСОБА_8 , про що зазначено у свідоцтві про зміну імені (а.с. 14).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що являється матір`ю позивача. Коли їй було 14 років, жила в інтернаті, бо матір позбавили батьківських прав. В цей час почала зустрічатися із ОСОБА_5 та невдовзі завагітніла. Коли ОСОБА_5 дізнався про вагітність, то у 2002 році забрав її до себе, але шлюб не реєстрували. Жили разом з його батьками. Народивши сина ОСОБА_1 , записала його на себе. ОСОБА_5 визнавав сина, водив його до школи, гуляв з ним, виховував. Виявляв намір визнати батьківство, але піти удвох до РАГСу не мали часу. Відповідач ОСОБА_2 є сином матері ОСОБА_5 від першого шлюбу. Знає, що поїхав до ОСОБА_16 на заробітки і вже 19 років про нього нічого не відомо. Про відповідача ОСОБА_3 знає лише те, що одного разу приїздив до них та хотів у свекрухи хату купити.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що є тіткою та хрещеною ОСОБА_5 . З родиною Супрунів дружили, часто відвідували. Тому добре пам`ятає, як ОСОБА_6 була ще школяркою, жила і навчалась в інтернаті, а ОСОБА_5 ходив туди гуляти. Коли ОСОБА_6 завагітніла, стала жити з ОСОБА_5 та його батьками, народила сина ОСОБА_1 . ОСОБА_5 дитину визнавав, дуже любив, хвалився сином перед усіма знайомими, скрізь водив із собою. Знає, що відповідач ОСОБА_2 на початку 2000-х років поїхав до Москви на заробітки разом із товаришем, та невдовзі зник. Років 15 тому ОСОБА_9 викликали на впізнання до Москви, але тоді упізнали лише тіло його товариша. Подальша доля ОСОБА_2 свідку невідома.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні повідомила, що позивачу доводиться родичкою, з його родиною спілкуються та дружать давно. Тому знає, що ОСОБА_6 жила цивільним шлюбом із ОСОБА_5 . У 2003 році у них народився спільний син ОСОБА_1 , якого ОСОБА_5 визнавав, виховував, водив до садка, школи, на прогулянки. Батьки ОСОБА_5 визнавали його як онука, дуже він і схожий на діда ОСОБА_25 .

Також позивачем надані письмові докази.

Так, із виписки з амбулаторної картки КНП „Центр первинної медико-санітарної допомоги" Глухівської міської ради та довідки КНП „Глухівська міська лікарня" Глухівської міської ради від 19.04.2021 вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13., проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11, шлюб не зареєстрований, ІНФОРМАЦІЯ_2 народила хлопчика - ОСОБА_1 (а.с.15,16).

Згідно довідки Глухівського НАК ДНЗ-ЗОШ № 4 Глухівської міської ради від 23.04.2021 року ОСОБА_1 у 2018 році закінчив 9 клас, змінив прізвище на ОСОБА_8 , в класних журналах обліку та відвідування учнів ОСОБА_5 записаний як батько, а ОСОБА_6 як мати учня ОСОБА_1 (а.с.17).

За довідкою виконкому Глухівської міської ради від 17.05.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2., зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою проживали та були зареєстровані: ОСОБА_5 , його мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_12, його співмешканка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13.. На день смерті ОСОБА_5 за даною адресою був зареєстрований, але не проживав його брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.18).

Отже, з досліджених судом матеріалів вбачається, що за життя ОСОБА_5 визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_1 , проживав однією сім`єю з ним та його матір`ю ОСОБА_6 , виховував та утримував позивача, вів з останньою спільне господарство, проте не перебував з нею у шлюбі. Свого батьківства щодо позивача не заперечував. Ці обставини також підтверджуються показами свідків. Тому суд приходить до висновку, що факт батьківства ОСОБА_5 відносно позивача знайшов своє підтвердження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с. 8).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_26 вбачається, що спадковець ОСОБА_5 (майно якої має намір успадкувати позивач за правом представлення), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , була його матір`ю та відповідно бабусею ОСОБА_1 (а.с. 10, 11).

За життя ОСОБА_9 склала заповіт на частину належного їй майна. Спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 спадщину прийняв, про що свідчать матеріали спадкової справи (а.с.47-62).

Разом з цим неоформленою залишилась решта спадкового майна. Однак, постановою приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Заруби О.В. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9 , оскільки відсутній факт підтвердження проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років (а.с. 43).

Таким чином, враховуючи встановлення судом факту того, що померлий ОСОБА_5 доводився батьком позивачу, останній бажає реалізувати свої спадкові права на майно, яке за життя належало матері ОСОБА_5 , але відсутність підтвердження родинного зв`язку позбавляє можливості оформити спадкові права, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12, 13, 83, 89, 258, 259, 265 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) задовольнити повністю.

Визнати факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Глухів Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду черезГлухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 06 вересня 2021 року.

Суддя Л.М. Усенко