П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року

м. Рівне

Справа № 559/661/20

Провадження № 22-ц/4815/1149/21

Головуючий у Дубенському міськрайонному суді

Рівненської області: суддя Ралець Р.В.

Час, дата і місце ухвалення рішення суду першої інстанції:

13 год. 42 хв. 26 травня 2021 року

(вступна і резолютивна частини)

в м. Дубно Рівненської області

Дати виготовлення повного тексту рішення: не зазначено

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач1: ОСОБА_2 ,

відповідач2: ОСОБА_3 ,

заінтересована особа: Перша Дубенська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів)

представники учасників справи:

позивача - адвокат Пасічник Юрій Олександрович,

відповідача1 - адвокат Гай Ігор Миколайович,

відповідача2 - адвокат Пащук Тарас Сергійович

за участі: ОСОБА_3 та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 травня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Перша Дубенська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів); про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року в суд звернувся представник ОСОБА_1 - адвокат Пасічник Ю.О. з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Мотивуючи вимоги, вказувалося про те, що ОСОБА_1 не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини з тих причин, що вже три роки вона постійно проживає та працює в Республіці Польща, маючи відповідні дозвільні документи. У вересні 2019 року від другої дружини ОСОБА_4 - ОСОБА_5 позивач дізналась, що її тато помер. На той момент його вже поховали, але коли це відбулось, ніхто не повідомив. Наприкінці жовтня 2019 року ОСОБА_1 , взявши відпустку на роботі на десять днів, приїхала в Україну для оформлення всіх документів для прийняття спадщини. Однак на той момент ще не було видане свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , тому вона не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини. Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 серія НОМЕР_1 Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було видане тільки 07 листопада 2020 року. Того ж дня, отримавши копію свідоцтва про смерть, позивачка звернулась в Першу Дубенську державну нотаріальну контору, де вже була відкрита спадкова справа. Проте в той день нотаріальна контора була не працювала, тому вона не змогла подати відповідну заяву. Наступного дня зранку вона поїхала в Республіку Польща, оскільки вже були придбані квитки на автобус і залишатись в Україні на більший період часу у зв`язку із умовами праці за кордоном вона не мала можливості, маючи на меті приїхати в м. Дубно найближчим часом. У зв`язку із умовами перебування в Республіці Польща та умовами працевлаштування вона змогла приїхати в Україну тільки 24 лютого 2020 року і відразу подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Однак завідувачем Першої Дубенської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Тимощук Л.Л. у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 позивачу було відмовлено. Своє рішення нотаріус мотивував тим, що позивачем були пропущені строки, встановлені ст. 1269 ЦК України та рекомендовано звернутись до суду для вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Оскільки інші спадкоємці, які прийняли спадщину, не дали згоду на подання позивачем заяви нотаріусу про прийняття спадщини, тому вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини, які перешкоджали їй у встановлений строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а саме той факт, що свідоцтво про смерть ОСОБА_4 було видане більш ніж через чотири місяці з дня його смерті, а також те, що ОСОБА_1 постійно проживає та працює за кордоном і відповідно до умов праці не мала можливості приїхати в України, представник позивача вважав, що ці причини пропуску строку для прийняття спадщини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а тому є поважними.

З наведених мотивів просив визначити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 .

Рішенням Дубенського міськрайонного суд Рівненської області від 26 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Перша Дубенська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів); про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

На рішення суду представником позивача подано апеляційну скаргу, де він покликався на його незаконність та необґрунтованість, які полягали у невідповідності викладених в ньому висновків, обставинам справи. На її обґрунтування зазначав, що суд першої інстанції помилково прийняв до уваги повідомлення Першої Дубенської державної нотаріальної контори №296/01-16 від 09 жовтня 2020 року, у якому зазначалося, що 07 листопада 2019 року та 08 листопада 2019 року були робочими днями згідно з графіком, оскільки, за твердженням представника позивача, 07 листопада 2019 року нотаріус перебував у відрядженні для семінарського навчання. Крім іншого, не погодився з висновком суду про можливість звернутися із заявою про прийняття спадщини шляхом надіслання її поштовим відправленням, адже у позивача, яка перебувала у Польщі, не було реальної можливості звернутися до нотаріального органу для посвідчення справжньості підпису. Вважав, що обставина видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_4 більш ніж через чотири місяці з дня його смерті, а також факт постійного проживання та роботи ОСОБА_1 за кордоном, які позбавляли можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини, є поважними.

З викладених підстав просив рішення суду першої інстанції скасувати повністю та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити, визнавши причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 .

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на апеляційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Як з`ясовано судом, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане повторно Дубенським МРВ ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області 07 листопада 2019 року (а.с. 7).

У свідоцтві про народження позивача НОМЕР_3 , виданому 04 квітня 1969 року Дубнівським Райбюро ЗАГС, батьками зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 14).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначала, що вона дізналася про смерть свого батька у вересні 2019 року. На територію України вона в`їхала 29 жовтня 2019 року з метою оформлення та подачі заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька. Однак на той момент ще не було видане свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , тому вона не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини. Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 було видане тільки 07 листопада 2020 року та того ж дня позивачка звернулась в Першу Дубенську державну нотаріальну контору, де вже була заведена спадкова справа. Проте в той день нотаріальна контора була не працювала, тому вона не змогла подати відповідну заяву, а наступного дня вона від`їхала в Республіку Польща, оскільки вже були придбані квитки на автобус і залишатись в Україні на більший період часу у зв`язку із умовами праці за кордоном вона не мала можливості, маючи на меті приїхати в м. Дубно найближчим часом. У зв`язку із умовами перебування в Республіці Польща та умовами працевлаштування вона змогла приїхати в Україну тільки 24 лютого 2020 року і відразу подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, однак у її прийнятті було відмовлено через пропуск строку, встановленого ст. 1269 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно із роз`ясненнями пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин не підлягають до застосування норми матеріального права, на чому наполягала позивач, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Приходячи до переконання про відхилення апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду, що наведені представником позивача причини пропуску строку не були об`єктивними, непереборними та пов`язаними з істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини, які могли б бути визнані поважними.

Щодо доводів апеляційної скарги про помилковість прийняття судом до уваги повідомлення Першої Дубенської державної нотаріальної контори №296/01-16 від 09.10.2020, то колегія суддів зазначає таке.

Позивач вказувала, що 07 листопада 2019 року вона звернулася до Першої Дубенської державної нотаріальної контори, але вона не працювала, однак, як свідчить повідомлення Першої Дубенської державної нотаріальної контори №296/01-16 від 09.10.2020, 07 листопад 2019 року (четвер) та 08 листопада 2019 року (п`ятниця) Перша Дубенська державна нотаріальна контора працювала згідно з графіком роботи (а.с. 84).

Такий висновок суду повністю відповідає наявним у справі доказам, а доводи апеляційної скарги з цього приводу є голослівними висловлюваннями скаржника, які не підтверджені жодними доказами.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що на території м. Дубно Рівненської області нотаріальну діяльність здійснює не тільки Перша Дубенська державна нотаріальна контора, що не позбавляло можливості позивача для звернення до іншого нотаріального органу (нотаріуса) з метою реєстрації заяви про прийняття спадщини.

Крім іншого, відповідно до витягу з бази даних Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №0.184-1092/0/15-20 від 07.04.2020, ОСОБА_1 перетинала державний кордон України на виїзд у МПП «Устилуг» о 04 год. 04 хв. 09 листопада 2019 року, що викликає у колегії суддів сумніви щодо неможливості звернутись до нотаріального органу в першій половині дня 08 листопада 2019 року.

З приводу покликань апеляційної скарги про відсутність у позивача реальної можливості звернутися до нотаріального органу в Республіці Польща з метою посвідчення справжності її підпису задля реалізації свого права на подання заяви про прийняття спадщини шляхом надіслання її поштовим відправленням, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не здатні спростувати висновків суду, а також переконати колегію суддів у необхідності визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Щодо аргументів заявника про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які позбавили можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини, а саме видачу свідоцтва про смерть більш ніж через чотири місяці з дня смерті та постійне проживання позивача за кордоном, то вони відхиляються з таких міркувань.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач дізналась про факт смерті батька в кінці вересня 2019 року. Останнім днем строку для подачі заяви про прийняття спадщини було 30 грудня 2019 року. Тобто з моменту, коли ОСОБА_1 дізналась про факт смерті батька до останнього дня строку для подачі заяви тривало більше трьох місяців для реалізації її права.

Більше того, з 29 жовтня 2019 року по 09 листопада 2019 року вона перебувала на території України з метою оформлення документів для прийняття спадщини, що, на думку колегії суддів, тільки сприяло можливості безперешкодно та вільно скористатись своїм правом на подання заяви про прийняття спадщини.

Навіть після виїзду з України позивач протягом одного місяця двадцяти днів не була позбавлена можливості реалізувати своє право на подання заяви про прийняття спадщини шляхом надсилання її поштовим відправленням, однак таким правом вона не скористалась, а заявник жодних обґрунтованих та переконливих обставин з цього приводу не навів.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду попередньої інстанції.

Тому аргументи заявника не спонукають до скасування оскаржуваного рішення, оскільки фактично зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів і тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у зручний спосіб, який має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновку суду першої інстанції.

Окрім іншого, залучення позивачем Першої Дубенської нотаріальної контори як заінтересованої особи, що не передбачено у позовному провадженні, однак з чим погодився і суд попередньої інстанції та вирішив спірні відносини саме з таким процесуальним статусом учасника справи, очевидно не спонукає до помилкового розв`язання цивільно-правового спору. Поготів, на стадії апеляційного перегляду колегія суддів позбавлена процесуального права змінювати цей статус Першої Дубенської нотаріальної контори.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 367, абз. другого ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пасічника Юрія Олександровича залишити без задоволення, а рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 травня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 07.12.2021

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

С.С.Шимків