РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2021 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді - Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « ФІНПРОМ МАРКЕТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВCТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому просить виконавчий напис від 24.07.2020 р., зареєстрований в реєстрі за № 4657, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з Остапенко Євгеном Михайловичем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» () заборгованості у сумі 40 797,51 грн. - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача адвокат Нестеренко В.В. звернувся в суд із заявою, у якій просить суд розглянути справу без його участі та участі позивача. Згоду на врегулювання спору за участю судді не надав. Просить позов задовольнити. Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, але звернувся в суд із заявою про визнання позовних вимог частково. Виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того надав заяву про врегулювання спору за участі судді.

Ухвалою суду від 30.08.2021 р. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» () про врегулювання спору за участі судді було відмовлено.

Третя особа про причини своєї неявки суд не повідомила, із заявою про відкладення судового розгляду справи не зверталася.

Згідно ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд з врахуванням, вимог ст.ст.2, 223 ЦПК України вважає, що перешкоди для розгляду справи за участі сторін та їх представників, відсутні.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч.3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч.1 ст.12, ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою державного виконавця Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Шубіною В. М. від 05.05.2021 р. відкрито виконавче провадження № 65325195 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. від 24.07.2020 р., зареєстрований в реєстрі за № 4657 про стягнення з мене заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в сумі 40 797,51 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14 145,95 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією у розмірі 14 901,56 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею у розмірі 11 700,00 грн.; за вчинення нотаріального напису стягнуто 50,00 грн.

Стягнення проведене за період з 08.10.2016 р. по 24.07.2020 р.

Як вбачається з виконавчого напису від 24.07.2020 р. зареєстрованого за № 4657 його було вчинено приватним нотаріусом Остапенко Є. М. на підставі пункту 2 Переліку за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (надалі - постанова КМУ № 1172).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 та доповнено по вищевказану постанову КМУ № 1172 від 26.06.1999 року розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Отже з цього моменту нотаріуси набули змоги видавати виконавчі написи щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин. Саме на підставі цього пункт 2 постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 р. було здійснено приватним нотаріусом Колейчик В. В. оспорюваний виконавчий напис.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. № К/800/6492/17, К/800/7651/17 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Отже, на момент вчинення виконавчого напису, а саме 24.07.2020 р. у нотаріуса взагалі не було правових підстав здійснювати зазначений виконавчий напис оскільки п. 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вищевказаної постанови КМУ на підставі якого робився виконавчий напис взагалі визнано не законною та не чиною.

На підставі викладеного вбачається, що нотаріусом було зроблено оспорюваний виконавчий напис на підставі норми права, яку на момент вчинення виконавчого напису скасовано та визнано недійсною.

Як вбачається з виконавчого напису період за який проводиться стягнення з 08.10.2016 р. по 24.07.2020 р., тобто понад три роки. Крім того, виконавчим написом з позивача стягнуто окрім суми кредиту, ще й проценти за користування кредитом та пеню.

З оспорюваного виконавчого напису не вбачається за який період та в якому розмірі було нараховано вищевказані відсотки за користування кредитом та пеню. Строк остаточного виконання кредитного договору минув 29.10.2015 р., виконавчий напис було видано 24.07.2020 р., тому нарахування відповідачем відсотків після закінчення строку дії кредитного договору суперечить правовій позиції викладеній в Постанові Верховного Суду від 28.03.2018 р.справа № 14-10цс18.

Крім того, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Такий висновок зробив ВС в постанові № 569/8884/17 від 14.08.2019 р.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-V111 від 02.06.2016 р. висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, який набрав чинності 07.03.2012 р., а також ст.ст.1-13, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Виконавчий напис від 24.07.2020 р., зареєстрований в реєстрі за № 4657, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з Остапенко Євгеном Михайловичем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» () заборгованості у сумі 40 797,51 грн. - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», на користь ОСОБА_1 судові витрати на загальну суму 908,00 грн., пов`язані зі сплатою судового збору.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://court.gov.ua/fair/sud0804.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Веселівський районний суд Запорізької області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

30.08.2021