КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Висоцька Г.В.
Єдиний унікальний номер справи № 367/1459/20
Апеляційне провадження № 22-з/824/1171/2021
П О С Т А Н О В А

(Додаткове судове рішення)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар -Малашевський О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Старовойтової Дарини Андріївни в інтересах малолітньої ОСОБА_1 в особі матері ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до малолітньої ОСОБА_1 в особі матері ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гринько Ангеліна Павлівна, Приватний нотаріус київського міського нотаріального округу Федчик (Кунда) Ірина Олександрівна про визнання заповіту недійсним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, -

В с т а н о в и в :

У лютому 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачка ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, просила скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 червня 2021 року залишено без змін.

Питання щодо розподілу судових витрат колегія суддів не вирішувала.

Разом з цим, адвокат Старовойтова Д.А. в інтересах малолітньої ОСОБА_1 в особі матері ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу заявила клопотання про стягнення суми судових витрат після ухвалення судового рішення.

До Київського апеляційного суду надійшла заява адвоката Старовойтової Д.А. в інтересах малолітньої ОСОБА_1 в особі матері ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення. Заяву подано до суду 22 листопада 2021 року, до заяви додані докази понесених витрат. Клопотання мотивоване тим, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачка понесла судові витрати на правову допомогу.

Запереченнях на вказану заяву від ОСОБА_3 не надходили.

У судовому засіданні взяли участь адвокат Старовойтова Д.А., яка підтримала свою заяву, та представник ОСОБА_3 - адвокат Філін Е.В., який заперечив проти задоволення заяви. Зазначив, що заявлені до відшкодування витрати є неспівмірними зі складністю справи та обсягом виконаних робіт.

Колегія суддів доходить висновку про задоволення заяви та ухвалення додаткового судового рішення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Крім цього, пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Ухвалюючи по справі судове рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 , суд не вирішував питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Разом з цим, як видно із матеріалів справи, відповідачка малолітня ОСОБА_4 в особі матері ОСОБА_2 понесла витрати на правову допомогу, пов`язані із розглядом апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 червня 2021 року.

На підтвердження розміру понесених стороною відповідача витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги її представниця надала суду: копію угоди №3 від 11 листопада 2021 року до договору про надання правової допомоги №20-22/1 від 02 квітня 2020 року, укладеного між ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_1 та АЮ «Горецький і партнери»; звіт №2 про виконану роботу та надані послуги до вказаного договору; рахунок фактуру №3 від 11 листопада 2021 року щодо оплати юридичних послуг на суму 20 000 грн; акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18 листопада 2021 року; квитанції про оплату ОСОБА_2 проф. правничої допомоги на рахунок АБ «Горецький і партнери», на загальну суму 20 000 грн.

Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, враховує, що у задоволенні апеляційної скарги позивача було відмовлено.

За таких обставин, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання адвоката Старовойтової Д.А. в інтересах малолітньої ОСОБА_1 в особі матері ОСОБА_2 про стягнення судових витрат та прийняти постанову, якою стягнути із ОСОБА_3 на користь малолітньої ОСОБА_1 в особі матері ОСОБА_2 в рахунок компенсації понесених судових витрат на правову допомогу 20 000 грн.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст.133, 137, 246, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П о с т а н о в и в :

Заяву адвоката Старовойтової Дарини Андріївни в інтересах малолітньої ОСОБА_1 в особі матері ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь малолітньої ОСОБА_1 в особі матері ОСОБА_2 в рахунок компенсації понесених судових витрат на правову допомогу 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 02 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді