Провадження 2/127/638/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання: Мироненко В.В.,

за участю представника відповідача - адвоката Куйдана О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за вищезазначеним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання, призначене 10 лютого 2021 року, не з`явився. Зі змісту заяви від 10 лютого 2021 року вбачається, що позивач не може прибути у судове засідання у зв`язку із загрозою життю, оскільки у його 62-річному віці життєво важливо дотримуватися рекомендацій МОЗ та визначеного постановою КМУ обов`язку щодо самоізоляції.

10 лютого 2021 року у судовому засіданні представником відповідача адвокатом Куйданом О.І. заявлено клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору в частині надання кредиту в іноземній валюті без розгляду відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та клопотання, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника відповідача і залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області під головуванням судді Овсюка Є.М. від 19 серпня 2016 року було відкрито провадження у цивільній справі №127/17027/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

29 вересня 2016 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору в частині надання позики в іноземній валюті з первинним позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

16 грудня 2016 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 13 січня 2017 року, позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернуто.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2020 року підготовче провадження у справі закрито.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2020 року до участі у справі залучено правонаступника АТ «Укрсоцбанк» - АТ «Альфа-Банк».

У подальшому, склад суду Вінницького міського суду Вінницької області змінювався неодноразово у зв`язку із заявленими відводами.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року суддею Луценко Л.В. прийнято до свого провадження дану справу, призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 не з`явився у судові засідання, призначені 23 грудня 2020 року о 10 год 40 хв, 26 січня 2021 року о 12 год 20 хв, 10 лютого 2021 року о 15 год 30 хв, що підтверджується протоколами судових засідань за 23 грудня 2020 року (том 4, а.с.239), 26 січня 2021 року (том 5, а.с.12) та 10 лютого 2021 року, а також відповідними звукозаписами судових засідань.

При цьому, зі змісту заяви ОСОБА_1 від 24 грудня 2020 року вбачається, що судову повістку на 23 грудня 2020 року, направлену засобами поштового зв`язку, він отримав цього ж дня, а тому не був судом вчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що унеможливило його явку (том 4, а.с.242).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 від 26 січня 2021 року вбачається, що останній не може прибути у судове засідання, призначене 26 січня 2021 року, через ряд обставин, а саме судову повістку отримав 25 січня 2021 року, а окрім того з`ясував, що в його кабінеті «Електронного суду» відсутня заява про усунення недоліків у справі від 04 січня 2021 року на п`яти аркушах, а 03 лютого 2021 року призначено розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду у даній справі, а у судді Вохмінової О.С. перебуває скарга на бездіяльність посадових осіб органу державної виконавчої служби (том 5, а.с.10).

Відповідно ж до заяви ОСОБА_1 від 10 лютого 2021 року позивач не може прибути у судове засідання у зв`язку із загрозою життю, оскільки у його 62-річному віці життєво важливо дотримуватися рекомендацій МОЗ та визначеного постановою КМУ обов`язку щодо самоізоляції (том 5, а.с.22).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанова Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц (провадження № 61-8953св20).

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення Європейського суду з прав людини від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Крім цього, Європейський суд з прав людини зауважив, що саме на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти Росії» від 05 лютого 2004 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16.02.2017, рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» заява №3236/03).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

При цьому, відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Укрсоцбанк", якого замінено згодом на правонаступника АТ "Альва-Банк", розглядається у Вінницькому міському суді Вінницької області з 29 вересня 2016 року.

Саме позивач має бути у першу чергу зацікавлений у розгляді його позовних вимог у розумний строк.

Однак, поведінка позивача у даній цивільній справі, зокрема подання завідомо безпідставних клопотань, апеляційних скарг, заявлення необґрунтованих відводів, систематичні неявки у судові засідання та необґрунтовані клопотання про відкладення розгляду справи, у своїй сукупності свідчать про те, що сторона не має на меті відновити своє порушене право, а, навпаки, намагається перешкоджати судочинству та розгляду його ж позовної заяви по суті.

Суд звертає увагу на те, що правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Цивільний процесуальний обов`язок сторони це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

У даному випадку неявки позивача у судові засідання є систематичними та свідомими, і спрямовані виключно на недопущення розгляду його позовної заяви по суті.

Суд вважає, що позивач як ініціатор судового процесу зобов`язаний проявляти процесуальну зацікавленість рухом справи та її розглядом, отримувати судові повістки, поштову кореспонденцію тощо, тим паче, що дана справа перебуває на розгляді тривалий час, судові засідання призначаються уже п`ятий рік поспіль.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

При цьому, у період з листопада 2020 року склалась критична ситуація з фінансовим забезпеченням діяльності місцевих загальних судів, що відобразилось, в першу чергу, на направленні учасникам справ судових повісток засобами поштового зв`язку.

Державна судова адміністрація України наголошувала на необхідності використання у зв`язку із вищевказаним альтернативних (електронних) можливостей для повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, у, першу чергу, використовуючи можливості підсистеми «Електронний суд».

Підсистема «Електронний суд» - це сервіс, доступ до якого здійснюється після реєстрації користувачем офіційної електронної адреси (електронного кабінету), і який забезпечує обмін електронними документами між учасниками судового процесу та судом, дає можливість користувачеві подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

Функціонування підсистеми «Електронний суд» обумовлено Тимчасовим регламентом надсилання судом електронних документів учасникам судового процесу, кримінального провадження, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України (далі ДСА України) від 07 листопада 2016 року № 227, наказом ДСА України 01 червня 2020 № 247 Про запровадження в дослідну експлуатацію підсистем «Електронний суд» та «Електронний кабінет»), а також Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 та погодженим 26.11.2010 головою Державної судової адміністрації України.

Зокрема, згідно з пунктами 1, 2 та 6 розділу 2 Тимчасового регламенту надсилання судом електронних документів учасникам судового процесу, кримінального провадження, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України (далі - ДСУ) від 07 листопада 2016 року № 227 (далі - Тимчасовий регламент), документи можуть буди надіслані користувачеві судом в електронному вигляді лише після реєстрації в Системі. Реєстрація користувача відбувається шляхом заповнення відповідної реєстраційної форми, із зазначенням певних відомостей для отримання процесуальних документів в електронному вигляді, паралельно з документами у паперовому вигляді відповідно до процесуального законодавства, після реєстрації в Системі і генерації адреси електронної пошти користувач повинен подати до суду заявку, згідно з шаблоном, розміщеним на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Суд після виготовлення та підписання процесуального документа паралельно з порядком, визначеним процесуальним законодавством, надсилає електронні копії процесуального документа, скріплені електронним цифровим підписом судді (судді-доповідача, головуючого судді), електронною поштою на поштову скриньку учасника судового процесу, кримінального провадження, якщо такий учасник зареєстрований у Системі як користувач (пункт 1 розділу 4 Тимчасового регламенту).

У свою чергу наказ ДСА України від 07 листопада 2016 року № 227, яким затверджено Тимчасовий регламент, оперує таким поняттям, як «електронна адреса» користувача та передбачає обмін процесуальними документами, яким, зокрема, є судові повістки.

Відповідно до п.п.16, 17 розділу XI (Підсистема електронного суду) Положення про автоматизовану систему документообігу суду до електронного кабінету особи у судових справах, в яких така особа приймає участь, надсилаються веб-посилання на тексти всіх сформованих судом процесуальних документів по справі: судові рішення, судові повістки та виклики тощо, що мають статус оригіналу і підписані ЕЦП відповідальної особи суду.

Більше того, в електронному кабінеті особи відображається календар подій по судових провадженнях, в яких така особа приймає участь та інформація щодо поданих нею непроцесуальних звернень.

На належність повідомлення учасників справи на їх офіційну електронну адресу (електронний кабінет), зареєстровану у зазначеному вище порядку звернув увагу судів також Верховний Суд у постанові від 13 січня 2021 року у справі № 464/2908/19, провадження № 61-13501св20.

Позивач ОСОБА_1 добровільно та з власної ініціативи зареєструвався у підсистемі «Електронний суд», створивши таким чином офіційну електронну адресу (електронний кабінет). Внаслідок цього позивач отримав можливість надсилати суду заяви, відслідковувати рух та стан розгляду свого документа в суді, та одночасно погодився в автоматичному режимі отримувати судові повістки, процесуальні рішення у справі.

Відповідно до інформації з підсистеми «Електронний суд», судова повістка про виклик позивача ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 23.12.2020, надіслана йому на офіційну електронну адресу (електронний кабінет) у підсистемі «Електронний суд» 16.12.2020 та отримана ним у цей же день відповідно до підтвердження, що надійшло до автоматизованої системи документообігу суду в автоматичному режимі. Так само, судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 26.01.2021 надіслана позивачу та отримана ним 23.12.2020, а судова повістка про виклик у судове засідання на 10.02.2021 надіслана 26.01.2021, отримана 28.01.2021 (том 5, а.с. 15).

Використовуючи всі доступні суду засоби повідомлення учасників справи про розгляд, судом також було надіслано з використанням автоматизованої системи документообігу суду «Діловодство-3» на адресу електронної пошти ОСОБА_1 , із якої позивач надсилав суду клопотання у справі.

Крім цього, позивач особисто ознайомився із матеріалами даної цивільної справи 25.01.2021 та 05.02.2021, що підтверджується його особистим підписом, проставленим у відповідних заявах (том 5, а.с. 4, 16).

Про обізнаність позивача ОСОБА_1 про всі призначені засідання свідчать його численні заяви, які він надавав суду з метою відкладення розгляду справи.

Таким чином, у судові засідання, призначені на 23.12.2020, 26.01.2021 та 10.02.2021 позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча був судом повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Неявка позивача ОСОБА_1 у судове засідання перешкоджає розгляду справи, оскільки деякі питання потребують деталізації та встановлення актуальності розгляду даного позову, який подано у 2016 році. Як вбачається з матеріалів справи, позивач жодного разу не надавав суду пояснення по суті свого позову, а також не надавав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Згідно із вимогами ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Таким чином згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Крім цього, у разі перебування позивача на самоізоляції, з інших міркувань, пов`язаних із запровадженням на території України карантину, позивач також не позбавлений права взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Аналогічної позиції дотримується також Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року, справа № 2-172/2010, провадження № 61-13299св20.

Разом із тим, відповідне клопотання позивачем також не було заявлено.

Зважаючи на неявку позивача без поважних причин в судові засідання втретє, що на думку суду є зловживанням процесуальним правом явки у судові засідання та зневага до суду, відсутність в матеріалах справи заяв від останнього про розгляд справи за його відсутності, врахувавши тривалість розгляду справи та необхідність дотримання розумних строків, неможливість розгляду справи без участі позивача, суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, задовольнивши таким чином відповідне клопотання представника відповідача адвоката Куйдана О.І.

Суд звертає увагу позивача на положення частини другої статті 257 ЦПК України, відповідно до якого особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися повторно з даним позовом до суду. Таким чином, право на доступ ОСОБА_1 до суду не є порушеним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 223, 257, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 12 лютого 2021 року.

Суддя