УХВАЛА

04 лютого 2021 року

м. Київ

справа №466/291/13

провадження № 61-729ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року в цивільній праві за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , з участю третьої особи ПАТ «Західно-Український Консорціум» про стягнення заборгованості за кредитними договорами, укладеними в рамках генеральної кредитної угоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року Шевченківським районним судом міста Львова одержано позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 151307К21 від 05 квітня 2007 року та Кредитним договором № 151311К6 від 22 березня 2011 року, укладеним в рамках Генеральної кредитної угоди № 151310N2 від 26 липня 2010 року, в розмірі 4 434 398,10 доларів США та 53 758 215,12 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 46 752 526, 90 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У січні 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та закрити провадження у справі.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, проте, таких документів до касаційної скарги не долучено.

Варто зауважити, що ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду в січні 2013 року з позовом майнового характеру, ціна позову за яким складалася з сум 4 434 398,10 дол. США та 53 768 215,12 грн.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час звернення з позовом, за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового судового збору дорівнює 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет на 2013 рік» станом на 01 січня 2013 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1147 грн.

Таким чином, за подання позовної заяви до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3441 грн (1147*3=3441).

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

Оскільки скаржник за результатами розгляду касаційної скарги просить скасувати судові рішення повністю та закрити провадження у справі, то судовий збір за подання касаційної скарги підлягає обчисленню, виходячи з повної суми судового збору, який підлягав сплаті за подання позовної заяви.

Таким чином, за подання касаційної скарги на ухвалу суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 6882 грн (3441*200%=6882).

З урахуванням сплаченої суми у розмірі 6804 грн скаржнику необхідно доплатити 78 грн судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки за її подання не сплачений судовий збір.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш