Справа № 464/4559/19 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/811/1518/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Івасюти М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Сихівського районного суду міста Львова від 23 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, -

в с т а н о в и в:

22.08.2019 року АТ «Універсал Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», а саме - просило звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 58,1 кв.м та кухні, загальна площа квартири 108,6 кв.м в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №11-1/133к-07 від 02.03.2007 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та відповідачем на суму 85 186,46 дол. США, а саме 4 373,50 дол. США - прострочена заборгованість по кредиту, 72 949,95 дол. США - сума дострокового стягнення по кредиту, 7 402 дол. США - відсотки, 460, 25 дол. США - підвищені відсотки.

В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 02 березня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11-1/133к-07, згідно якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 94000,00 дол. США під 12,50 % річних з терміном повернення кредиту до 01.03.2027 року. Відповідно до п.10.3. Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості про кредиту, сплати процентів, комісії та штрафних санкцій, що передбачені даним договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного Договору, а позичальник зобов`язаний повернути Банку всю суму заборгованості по кредиту, що залишилася, сплатити проценти, комісію та штрафи, а також відшкодувати завдані Банку збитки. В терміни, встановлені кредитним договором, відповідач кошти не повернув. Згідно п.9.1. кредитного договору при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів, комісій за користування кредитними коштами позичальник додатково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу за весь час прострочення. 10.08.2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору згідно якої сторони домовились внести зміни до Договору, виклавши пункти 1.1, 1.1.1., 1.1. договору у новій редакції та доповнити договір пунктом 1.1.3.:1.1, згідно яких з 10.08.2009 року та до 01.09.2009 року включно, позичальник сплачує кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: процентна ставка - 9,19% річних; підвищена процентна ставка (за користування коштами понад встановлений строк/терміни погашення) у розмірі - 38,85% річних.1.1.3.; починаючи з 02.09.2009 та до 09.08.2010 року включно, позичальник сплачує кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: процентна ставка - 12,95% річних; підвищена процентна ставка (за користування коштами понад встановлений строк/терміни погашення) -38,85% річних. 02.09.2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 11-1/133к-07 від 02.03.2007 року згідно п.п.1.1.1. якої з 02.09.2009 року та до 09.08.2010 року включно, позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: процентна ставка - 9,19% річних; підвищена процентна ставка (за користування коштами понад встановлений строк/терміни погашення) - 17,19% річних; з 10.08.2010 року до 09.08.2015 року включно, позичальник сплачує за користування кредитними коштами проценти у наступному розмірі: процентна ставка - 13,86% річних; підвищена процентна ставка (за користування коштами понад встановлений строк/терміни погашення) - 21,86% річних. Станом на 14.01.2015 року заборгованість відповідача за кредитом становить - 85 186,46 дол. США, з них: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 4 373,50 дол. США; сума дострокового стягнення кредиту - 72 949,95 дол. США; відсотки - 7 402,76 дол. США; пеня - 460,25 дол. США. Станом на час звернення до суду з позовом заборгованість є непогашеною. Відповідач не здійснює платежі в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих по ньому відсотках, чим порушує прийняті на себе договірні зобов`язання. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 11- 1/133к-07, між ОСОБА_1 (відповідач) - іпотекодавець-майновий поручитель та Банком було укладено договір іпотеки від 03 березня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., 03 вересня 2009 року між Банком та відповідачем укладено договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки від 03 вересня 2009 року. Згідно п. 1.1. Додаткової ігоди, іпотекодавець передав в іпотеку наступне нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 58,1 кв.м. та кухні. Загальна площа квартири становить 108,6 кв.м. та належить іпотекодавцю - майновому поручителю на праві приватної власності. Відповідно до п. 2.1.1. додаткової угоди, у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов`язань за будь-яким з основного(-их) договору(-ів), що обумовлюють основне зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 58,1 кв.м. та кухні. Загальна площа квартири становить 108,6 кв.м. та належить іпотекодавцю - майновому поручителю на праві приватної власності, шляхом продажу предмета іпотеки на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №11-1/133к-07 від 02.03.2007 року, укладеним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 у сумі 85 186,46 дол. США, з яких: 4 373,50 дол. США- прострочена заборгованість по кредиту, 72 949,95 дол. США - сума дострокового стягнення по кредиту, 7 402,76 дол. США- відсотки, 460,25 дол. США- підвищені відсотки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 33 563,23 гривень.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03 квітня 2020 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Заочне рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає оскаржуване заочне рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Покликається на те, що поза увагою суду залишилося те, що у березні 2015 року позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, чим перервав позовну давність у спорі про стягнення заборгованості за кредитним договром. Відтак, подавши у серпні 2019 року позов про звернення стягнення звернення на предмет іпотеки, тобто більше ніж через три роки після зміни строку виконання основного зобов`язання, позивач пропустив строк позовної давності. Крім того, суд задоволив позов Банку про звернення стягнення на предметеки за відсутності належних доказів на підтвердження боргу за кредитом, а наданий суду на підтвердження суми заборгованості графік погашення кредиту унеможливлює встановлення як розміру загальної заборгованості, так і наявності чи відсутності прострочених періодичних платежів. Вважає, що сам кредитний договір, заява на видачу готівки та розрахунок заборгованості не підтверджують існування боргу відповідача по такому. Обґрунтовуючи розмір заборгованості за кредитом, Банк зазначив, що 460,20 дол. США є пенею, проте просив стягнути вказану суму як підвищену відсоткову ставку. Оскільки кредитний договір не містить умов про стягнення пені, сторони не домовлялися про її стягнення, у випадку порушення зобов`язань за таким договором , така стягненню не підлягає. Звертає увагу суду на те, що правова природа підвищеної процентної ставки, визначеної у договорі, дає підстави для висновку про те, що нарахування такої можливе лише після настання строку погашення чергового щомісячного платежу за умови прострочення його сплати та не може застосовуватись одночасно з нарахуванням звичайної відсоткової ставки за користування кредитом. Крім того, Судом першої інстанції не залучено до участі у справі орган опіки та піклування, незважаючи на те, що в квартирі проживає неповнолітня дитина та квартира, на яку звернуто стягнення, є її єдиним місцем проживання. Також посилається на порушення судом першої інстанції процесуальних прав відповідача, оскільки його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи та розглянуто справу у його відсутності.

Просить заочне рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_4 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, тому суд вважає розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Встановлено, що 02 березня 2007 року між ВАТ "Банк Універсальний", правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 11-1/133к-07, за яким позичальник отримав кредит на загальну суму 94000,00 дол. США з терміном повернення кредиту до 01.03.2027 року та процентною ставкою 12,50 % річних. 10.08.2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду, відповідно до якої сторони передбачили зміни відсоткової ставки за договором поетапно та за порушення строку виконання чергових платежів визначили підвищену відсоткову ставку за користування коштами понад встановлений строк/терміни погашення.

Станом на 14.01.2015 року заборгованість Боржника за кредитом становить 85 186,46 дол. США, з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 4 373,50 дол. США; сума дострокового стягнення кредиту - 72 949,95 дол. США; відсотки - 7 402,76 дол. США ; пеня - 460,25 дол. США.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 11- 1/133к-07 від 02 березня 2007 року між ОСОБА_1 - іпотекодавцем та ВАТ "Банк Універсальний" 03 березня 2007 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., до якого 03 вересня 2009 року сторонами за взаємною згодою додатковою угодою було внесено зміни.

Згідно п. 1.1. додаткової угоди, іпотекодавець ОСОБА_1 передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 58,1 кв.м та кухні. Загальна площа квартири становить 108,6 кв.м. та належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

Задовольняючи позовні вимоги Банку про зверненя стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №11-1/133к-07 від 02.03.2007 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 шляхом продажу Предмету іпотеки на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», районний суд виходив з того, що станом на 14.01.2015 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №11-1/133к-07 становить 85 186,46 дол. США, з яких 4 373,50 дол. США- прострочена заборгованість по кредиту, 72 949,95 дол. США- сума дострокового стягнення по кредиту, 7 402,76 дол. США- відсотки, 460,25 дол. США- підвищені відсотки.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може поодитися з наступних мотивів.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону № 898-IV іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону № 898-IV).

Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 898-IV за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону № 898-IV передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що в провадженніФранківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа № 465/1644/15ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №11-1/133к-07. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 12 жовтня 2015 року зупинено провадження у справі № 465/1644/15ц до набрання законної сили рішенням у справі № 461/1030,15ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним. Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року провадження у справі відновлено. На даний час розгляд справи не завершено.

За змістом пункту 1.9.1 частини № 2 Кредитного договору, незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором та/або умов договору іпотеки. При цьому виконання боргових зобов`язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги (т.1 а.с.187).

Матеріалами справи встановлено, що 27.08.2014 року у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за Кредитним договором № 11-1/133к-07 ПАТ «Універсал Банк» звернувся до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , як фінансового поручителя, з вимогою дострокового повернення коштів за кредитом, а в березні 2015 року - до суду з позовом про стягнення в повному обсязі заборгованості за кредитним договором (позовна заява на а.с.135-138).

Тобто, пред`явивши зазначені вимоги, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов Кредитного договору № 11-1/133к-07 змінив строк виконання основного зобов`язання.

Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло у кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи, оскаржуване заочне рішення суду ухвалено у відсутності відповідача та за відсутності доказів про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи.

До суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про застосування позовної давності (а.с.129) та просив застосувати позовну давність до позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до нього про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення, колегія суддів приходить до висновку, що звернувшись до суду з даним позовом 22.08.2019 року, позивач пропустив строк позовної давності, що є підставою для відмови в позові за спливом позовної давності, оскільки згідно з умовами укладеного договору таке право виникло у нього через шістдесять календарних днів з дня одержання позичальником вимоги про дострокове повернення кредиту - 27.08.2014 року та за умови її невиконання, що залишилося поза увагою суду.

Наведене узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 757/21623/15-ц (провадження № 61-38423св18).

З наведених мотивів рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Заочне рішення Сихівського районного суду міста Львова від 23 грудня 2019 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2021 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.