Романівський районний суд Житомирської області
10 грудня 2021 року смт. Романів
Суддя Романівського районного суду Житомирської області Ковальчук М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ,-
В С Т А Н О В И В :
Окрім цього, зазначено, що внаслідок невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України, ОСОБА_1 переніс та продовжує переносити душевні страждання, які зумовлені недостатністю засобів для проживання та задоволення щоденних потреб. З огляду на це, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 4000,00 грн моральної шкоди.
Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана із порушенням вимог статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у ній відсутнє зазначення ціни позову.
При визначені ціни позову слід керуватися пунктами 1, 10 частини 1 статті 176 ЦПК України, за змістом яких у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, а в позовах, що складаються з кількох самостійних вимог - загальною сумою всіх вимог.
Окрім цього, відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Позивачем при подачі даного позову заявлено три позовні вимоги майнового характеру - про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та про стягнення моральної шкоди.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) зроблено правовий висновок щодо застосування пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та реалізації особою права звільнення від сплати судового збору, відповідно до якого пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
З урахуванням наведеного, позивач не звільняється від сплати судового збору у справі за заявленою ним позовною вимогою щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Так само Закон України «Про судовий збір» не визначає пільг щодо сплати судового збору за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди у вказаній категорії справ.
Таким чином, при зверненні з вказаним позовом позивач звільнений від сплати судового збору лише в частині вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, а в іншій частині вимог судовий збір підлягає оплаті.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 761/943/18 та від 15 лютого 2021 року у справі № 372/4328/19.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (станом на 1 січня 2021 року 2270,00 грн), в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою підлягає сплаті 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
Виходячи із заявлених позовних вимог, сплаті підлягає грошова сума в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову за дві вимоги майнового характеру (про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та про стягнення моральної шкоди).
Частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.
Керуючись статтею 185 ЦПК України, суддя,-
Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що способом усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частин даної ухвали, є подання ним до суду позовної заяви, в якій має міститися ціна позову, та документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до Закону України «Про судовий збір» з урахуванням ціни позову.
У графі платіжного документа «Призначення платежу: *;101;__________» платник судового збору повинен вказати код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті; Судовий збір, за позовом (ПІБ позивача), Романівський районний суд Житомирської області.
Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення даної ухвали та повідомити, що у разі неусунення недоліків позовна заява буде вважатись неподаною і йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Ковальчук