Справа № 567/1256/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2021 року м. Острог
Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - Василевич О.В.
секретар - Клімович О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 369, 96 грн., мотивуючи тим, що відповідно до підписаної заяви №б/н від 17.12.2012 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.Позивач зазначає, що відповідачка погодилася з тим, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Вказує, що відповідачка ознайомлена з «Умовами та правилами надання банківських послуг», що діяли станом на момент підписання заяви, що підтверджується підписом відповідачки у заяві.
При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Зазначає, що відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону.
Окрім того вказує, що відповідно до ЦК України, Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених Договором позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню.
Позивач зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. У порушення умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та допустила виникнення заборгованості, розмір якої станом на 14.09.2020 року становить 11 369,96 грн., яка складається з: 5 569,32 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1 946,24 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 3 854,40 грн. нарахована пеня.
За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом у розмірі 11 369, 96 грн., а також судовий збір у розмірі 2102 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористалася. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно адресної довідки Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області від 15.12.2020р. зареєстроване місце проживання відповідачки: АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 16.12.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачці встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальних дій не вчинялося.
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За клопотанням представника позивача з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що 17.12.2012 р. ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до вказаної заяви відповідачка ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. Окрім того, відповідачка з підписанням вказаної анкети-заяви підтвердила факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку (а.с.15).
В анкеті-заяві відсутня вказівка на розмір кредитного ліміту щодо встановлення якого сторони досягнули згоди.
Разом з тим, будь-які дані про тип картки, строк її дії, розміри бажаного кредитного ліміту та відсотків за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, розміри пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту у підписаній відповідачкою анкеті-заяві також відсутні.
З довідки АТ КБ «Приватбанк» судом встановлено, що відповідачці 10.04.2014 р. було відкрито картковий рахунок та видано картку НОМЕР_1 (з терміном дії до грудня 2017р.), 08.10.2015р. видано другу картку НОМЕР_2 (з терміном дії до січня 2018р.), 10.11.2017р. видано третю картку НОМЕР_3 (з терміном дії до липня 2021р.), а 30.07.2018р. видано ще одну картку НОМЕР_4 (а.с.13).
10.04.2014 р. АТ КБ «Приватбанк» встановив відповідачці кредитний ліміт в розмірі 0 грн. та в подальшому банк неодноразово збільшував (до 3 000грн.) та згодом зменшив (до 0 грн.) раніше встановлений розмір кредитного ліміту, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.14).
Активація відповідачкою кредитних карток та користування картковим рахунком свідчить про укладення між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 кредитного договору.
З виписки по картковому рахунку боржника вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 користувалася кредитними картками, отримувала кредитні кошти та здійснювала погашення заборгованості (а.с.51-56).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачкою кредиту у АТ КБ «Приватбанк».
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Так як умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Як вбачається з виписки по картковому рахунку боржника ОСОБА_1 , відповідачка після встановлення їй кредитного ліміту, з подальшим його збільшенням, неодноразово користувалася кредитними коштами (шляхом зняття готівки в банкоматі, поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку, розраховуючись в магазинах, аптеках, ресторані, інтернет-магазинах тощо) та здійснювала погашення заборгованості (а.с.51-56).
Водночас, при вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідачка здійснювала погашення заборгованості за отриманим кредитом, однак здійснювані нею платежі були не регулярними та в недостатньому розмірі. Так, відповідачка на виконання взятих на себе зобов`язань з повернення кредитних коштів 25.01.2019 р. востаннє здійснила платіж в рахунок погашення заборгованості, проте сплаченої суми було недостатньо для повного погашення заборгованості.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою було порушено обов`язок з повернення кредитних коштів, що підтверджується випискою по картковим рахункам боржника та розрахунком заборгованості, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення частини позики, що залишилася в розмірі 5 569,32 грн. та сплати відсотків.
Відповідно до ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.
Обгрунтовуючи позовні вимоги про стягнення відсотків за користування кредитними коштами АТ КБ «Приватбанк» як на підставу для їх нарахування та стягнення покликається на ч.2 ст.625 ЦК України.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунку заборгованості, визначеної позивачем та не спростованої відповідачкою, борг ОСОБА_1 зі сплати відсотків за користування кредитом становить 1 946,24 грн. та на даний час не сплачений, а відтак вказана сума також підлягає стягненню з відповідачки.
При вирішенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення пені суд виходить з наступного.
Обгрунтовуючи позовні вимоги про стягнення пені, в тому числі її розміру і порядку нарахування, окрім посилання на самий розрахунок заборгованості, АТ КБ «Приватбанк» покликався на Умови та правила надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» як невід`ємні частини кредитного договору.
У витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» («Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD») та Умовах та правилах надання банківських послуг, серед інших положень, вказано про відповідальність сторін, зокрема щодо пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.
Додані до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису позичальника і такий підпис також відсутній на витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що саме ці Умови кредитування (тобто додані до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна») розуміла відповідачка, була ознайомлена та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та саме у зазначеному у цих документах розмірах і порядку нарахування, що додані позивачем до позовної заяви.
Відповідно до постанови від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження 14-131цс19) Велика палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) змінювались самим АТ КБ «Приватбанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості (за тілом кредиту, за відсотками нарахованими на прострочений кредитом), а відтак наданий банком розрахунок заборгованості в цій частині, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний.
При вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку банку не повернуті, та згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за їх користування.
З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідачки становить 7 515,56 грн., з яких 5 569,32 грн. заборгованість за простороченим тілом кредиту, 1 946,24 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України.
Водночас, з огляду на те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умови та правила надання банківських послуг не є складовими документами кредитного договору, а відтак суд не вбачає фактичних та правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить грн. 1 389, 43 грн. (7 515,56 грн. х 2102 грн./11 369,96 грн. = 1 389,43 грн.)
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 263, 264, 265, 280-282,354 ЦПК України, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 1 389 (одна тисяча триста вісімдесят дев`ять) грн. 43 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку у загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.02.2021р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.