Справа № 161/5731/21 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М.
Провадження № 22-ц/802/1407/21 Категорія: 45 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Осіпука В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ВТП «Санрайз» ЛТД, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який уточнила 30.06.2021 (а.с.66-69) та мотивує тим, що 22.03.2018 з вини водія транспортного засобу автобуса марки «БОГДАН А-09202» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який здійснював перевезення пасажирів по маршруту № 10, рухаючись по вул. Глушець у м. Луцьк, допустив зіткнення з автобусом марки «БОГДАН А-09302» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по маршруту № 12 у попутному напрямку попереду, унаслідок чого пасажири отримали тілесні ушкодження.

На момент ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ ВТП «Санрайз» ЛТД, якому належить автобус марки «БОГДАН А-09202» державний номерний знак НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність по якому була застрахована згідно полісу № АМ5677199 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «СПЗУ Україна» на страхову суму 200000 грн. на одного потерпілого.

Унаслідок даної ДТП позивачці завдано тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, які призвели до часткової втрати невідновних органів людського організму зубів, знівечення обличчя шрамом, погіршення зору, сну, тривожності, розладу нервової системи та стоматологічних проблем різного роду, що передбачають систематичний контроль за здоров`ям ротової порожнини і косметичні процедури.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

До винесення вироку ОСОБА_2 було відшкодовано лише заявлені ВОКЛ втрати на її лікування, а завдану їй моральну шкоду та збитки він добровільно відшкодовувати відмовився, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

17.01.2019 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» частково виплатила їй понесені витрати у розмірі 6785,36 грн..

Невідшкодованими є наступні витрати: на придбання ліків на суму 651,98 грн., обстеження та рентген у міській клінічній стоматологічній поліклініці на суму 610 грн., обстеження МРТ і рентген грудної клітки на суму 710 грн., які необхідно стягнути із ТОВ ВТП «Санрайз» ЛТД.

Завдану їй моральну шкоду у розмірі 10000 грн., що становить 5% від 200000 грн. має їй відшкодувати страхова компанія.

Крім того, 10.04.2019 на електронну адресу ПрАТ СК «ПЗУ Україна» нею було надіслано пакет документів, що підтверджують факт її звернення до керівника школи-студії «Permanent» ФОП ОСОБА_3 для проходження курсу процедур «Лазерного видалення рубців та шрамів» і його повну оплату у розмірі 17000 грн. за п`ять процедур, у відшкодуванні яких їй було відмовлено.

Також, у результаті ДТП їй було пошкоджено ноутбук та окуляри, що спричинило необхідність придбання нових, вартість яких склала 10637 грн. та 2924 грн. відповідно.

Згідно експертного заключення Психотерапевтичного центру «IQ» за №048 від 17.09.2018 завдана їй у результаті ДТП моральна шкода оцінена у розмірі 201042 грн.

Ураховуючи наведене, просила стягнути з ТОВ ВТП «Санрайз» ЛТД на її користь 191042 грн. моральної шкоди та 18971,98 грн. майнової шкоди; стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на її користь 10000 грн. моральної шкоди та 13562 грн. майнової шкоди, а також стягнути понесені нею судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ВТП «Санрайз» ЛТД на користь ОСОБА_1 25000 грн. моральної шкоди 249 грн. 95 коп. судового збору.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди 5000 грн. та 49 грн. 99 коп. судового збору.

У решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати це рішення в частині задоволення позовних вимог до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду в оскаржуваній частині щодо часткового задоволення позову до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» скасувати з таких підстав.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Як передбачено ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 цього Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 22.03.2018 з вини водія транспортного засобу автобуса марки «БОГДАН А-09202» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої позивачці завдано тілесні ушкодження (а.с.11-12).

На момент ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ ВТП «Санрайз» ЛТД, якому належить автобус марки «БОГДАН А-09202» державний номерний знак НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність по якому була застрахована згідно полісу № АМ5677199 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «СПЗУ Україна».

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачці відповідачем ПрАТ СК «ПЗУ України» виплачено страхове відшкодування у розмірі 6819,46 грн. з яких 6494,72 грн. витрати на лікування та 324,74 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Частково задовольняючи позов і стягуючи зі страхової компанії 5000 грн. моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для такого стягнення.

Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Зазначена норма закону страховою компанією виконана і позивачці здійснено виплату моральної шкоди, відносно чого вона не заперечує, у тому числі і у відзиві на апеляційну скаргу.

Разом із тим, відмовляючи позивачці у стягненні заявлених вимог про відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції безпідставно стягує із відповідача ПрАТ СК «ПЗУ України» моральну шкоду.

Рішення суду першої інстанції щодо відмови у позові та щодо відповідача ТОВ ВТП «Санрайз» ЛТД сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом і не переглядається.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» моральної шкоди зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів і з неправильним застосуванням норм матеріального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду у цій частині та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню апелянту позивачем лише у розмірі 1362 грн..

Із наявного у матеріалах справи платіжного доручення №63302 від 07.10.2021 вбачається, що ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за подання апеляційної скарги сплатило судовий збір у розмірі 3015,64 грн. (а.с.117), хоча оскаржувало судове рішення лише щодо однієї позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди і апеляційна скарга підлягала оплаті судовим збором у розмірі 1362 грн. (150% від 908 грн. ціни позову про відшкодування моральної шкоди).

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2021 року в оскаржуваній частині щодо часткового задоволення позовних вимог до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування моральної шкоди, а також в частині стягнення з цього відповідача судового збору скасувати і ухвалити у цій частині нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя

Судді