ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9460/21 Справа № 211/1346/21 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач- ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2021 року, ухваленого суддею Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 19 серпня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування позову зазначив, що 05 травня 2020 року о 10 годині 02 хвилини по вул.Свято-Миколаївській,53, розташованої в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу, відбулась дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «FIAT DOBLO MAXI» реєстраційний номер НОМЕР_1 який належить ОСОБА_1 та автомобіля «Рено Меган» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Обставини скоєння ДТП встановлені в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколі) від 05.05.2020 року, відповідно до якого водій ОСОБА_2 визнав вину в скоєному ДТП, а вини позивача немає в даному ДТП, оскільки його автомобіль був припаркований згідно Правил дорожнього руху і на момент ДТП не рухався.

Під час ДТП, внаслідок недотримання ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, належному позивачу автомобілю «FIAT DOBLO MAXI» реєстраційний номер НОМЕР_1 були завдані значні механічні пошкодження, а саме пошкоджено задній бампер, задні двері права частина.

Вартість матеріального збитку, завданого позивачу в результаті пошкодження автомобіля становить 49 877,00 грн., що визначено ТОВ «САТЕЛІТ МОТОР» після проведення ремонтних робіт для відновлення пошкоджень автомобіля після ДТП, що підтверджується Актами виконаних робіт до наряду замовлення №21749 від 16.12.2020 року та №21965 від 16.12.2020 року.

ТОВ «САТЕЛІТ МОТОР» було складено перелік необхідних запчастин, які необхідно придбати, вартість ремонтних робіт та направлено в Товариство з додатковою відповідальністю Страховій компанії «Альфа-Гарант», в якій застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи - ОСОБА_2 на момент ДТП, тобто 05.05.2020 року, у сумі 44 735,00 грн.

Тривалий час страхова компанія не виплачувала страхове відшкодування і вартість запчастин та ремонтних робіт збільшилась до 49 877,00 грн., що підтверджується роз`ясненнями з ТОВ «САТЕЛІТ МОТОР", вих. №106 від 16.12.2020 року та рахунком на оплату №4155 від 10.11.2020 р.

Страховою компанією було перераховано на рахунок ТОВ «САТЕЛІТ МОТОР страхове відшкодування у розмірі 4069.00 грн. згідно платіжного доручення №104 від 30.07.2020 року.

Позивач звернувся із скаргою в Національний банк України на неправомірні дії страхової компанії та 22 жовтня 2020 року позивачеві було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 28 837.44 грн. згідно платіжного доручення від №12364 від 22.10.2020р., що підтверджується відповідями на скарги з Національної банку України №14-0005/53480 від 25.09.2020 року та №14-0005/62875 від 29.10.2020 року.

Таким чином, позивачеві страховою компанією за ремонт автомобіля було сплачено страхову виплату в сумі 32 906,44 грн., хоча позивач не погоджувався на таку виплату оскільки вона не покриває вартість ремонту автомобіля.

Решту суму 16 970,56 грн. позивачем було сплачено ТОВ «САТЕЛІТ МОТОР самостійно, оскільки було проведено ремонт мого автомобіля і через несплату коштів не повертали автомобіль позивача.

Згідно вимог ст.33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільне правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 200 року №1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) позивач повідомив страхову компанію про страховий випадок та надав для огляду транспортний засіб та розрахунок вартості ремонтних робіт. Однак, страхова виплата не покриває відшкодування завданих збитків внаслідок ДТП у повному обсязі, у зв`язку з зазначеними обставинами, позивач змушений звернутися до винуватця ДТП про стягнення завданої шкоди, оскільки саме Відповідач є особою винною у пошкодженні транспортного засобу, тому він має відшкодовувати завдані збитки у повному обсязі.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 майнову шкоду пов`язану з пошкодженням належного йому автомобіля в сумі 16970 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень 56 копійок та судові витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок і судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження по справі, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду пов`язану з пошкодженням автомобіля "FIAT DOBLO MAXI", реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 16970 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень 56 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, та судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі відмовити позивачеві ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог, заявлених до нього.

При цьому, скаржник, як на підстави скасування рішення суду посилається на те, що майнова шкода заподіяна у ДТП має бути відшкодована страховиком, а не особою, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність в межах, встановленого у полісі ліміту, у зв`язку з тим, що вартість завданого матеріального збитку становить не 49 877 грн., а 33 906,44 грн., що було встановлено висновком судового експерта автотоварознавця ФОП ОСОБА_4 , зробленого на замовлення страховиком ТДВ «СК «Альфа-Гарант», та у зв`язку з тим, що позивач не довів суду першої інстанції, що пошкоджений транспортний засіб взагалі належить йому, оскільки не долучив до справи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Скаржник зазначає, що позивачем на підтвердження розміру матеріального збитку в сумі 49 877 грн. не надано жодного висновку експертів.

Відповідач наголошує на тому, що судом не враховано правову позицію Верховного Суду по справі №755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року, де у постанові зроблено висновок про відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП саме страховиком, а не страхувальником.

Вказує, що надані позивачем акти виконаних робіт вказують лише на витрати понесені у зв`язку з ремонтом автомобіля та не підтверджують розмір завданого збитку, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, у зв`язку з попередньою експлуатацією автомобіля до ДТП. Відповідач вважає завищеною суму відновлювального ремонту.

Окрім того, відповідач вважає, що суд незаконно відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі з підстав ненадання позивачем доказів на підтвердження належності йому пошкодженого в ДТП транспортного засобу. Вказує, що позивачем до позову не була долучено копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, не була вона надана суду і до першого судового засідання, свідоцтво за клопотанням позивача було долучено до справи у другому судовому засіданні, тому вважає, що цей доказ не повинен був прийматися судом, оскільки його було подано з порушенням встановленого законом строку, а позивачем не було наведено жодної причини неможливості подання вказаного доказу разом із заявами по суті справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, представник позивача, адвокат Лозицький О.П., посилаючись на законність, обґрунтованість судового рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05 травня 2020 року о 10 годині 02 хвилини по вул.Свято-Миколаївській,53, розташованої в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу, відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «FIAT DOBLO MAXI» реєстраційний номер НОМЕР_1 який належить ОСОБА_1 та автомобіля «Рено Меган» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Обставини скоєння ДТП встановлені в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколі) від 05.05.2020 року, відповідно до якого водій ОСОБА_2 визнав вину в скоєному ДТП, а вини позивача немає, автомобілю «FIAT DOBLO MAXI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу були завдані значні механічні пошкодження, а саме пошкоджено задній бампер, задні двері права частина.

Вартість матеріального збитку, завданого мені в результаті пошкодження автомобіля становить 49 877,00 грн., що визначено ТОВ «САТЕЛІТ МОТОР» після проведення ремонтних робіт для відновлення автомобіля в даному ДТП, оскільки його автомобіль був припаркований згідно Правил дорожнього руху і на момент ДТП не рухався.

Під час ДТП, внаслідок недотримання ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, автомобілю позивача були завдані механічні пошкодження, що підтверджується Актами виконаних робіт до наряду замовлення №21749 від 16.12.2020 року та №21965 від 16.12.2020 року.

ТОВ «САТЕЛІТ МОТОР» було складено перелік необхідних запчастин, які необхідно придбати, вартість ремонтних робіт та направлено в Товариство з додатковою відповідальністю Страховій компанії «Альфа-Гарант», в якій застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи - ОСОБА_2 , тобто 05.05.2020 року, у сумі 44 735,00 грн.

Тривалий час страхова компанія не виплачувала страхове відшкодування і вартість запчастин та ремонтних робіт збільшилась до 49 877,00 грн., що підтверджується роз`ясненнями з ТОВ «САТЕЛІТ МОТОР", вих. №106 від 16.12.2020 року та рахунком на оплату №4155 від 10.11.2020 р.

Страховою компанією було перераховано на рахунок ТОВ «САТЕЛІТ МОТОІ страхове відшкодування у розмірі 4069.00 грн. згідно платіжного доручення №104 від 30.07.2020 року.

Позивач звернувся із скаргою в Національний банк України на неправомірні дії страхової компанії та 22 жовтня 2020 року позивачеві було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 28 837.44 грн. згідно платіжного доручення від №12364 від 22.10.2020р., що підтверджується відповідями на скарги з Національної банку України №14-0005/53480 від 25.09.2020 року та №14-0005/62875 від 29.10.2020 року.

Таким чином, позивачеві страховою компанією за ремонт автомобіля було сплачено страхову виплату в сумі 32 906,44 грн., хоча позивач не погоджувався на таку виплату, оскільки вона не покриває вартість ремонту автомобіля.

Решту суму 16 970,56 грн. позивачем було сплачено ТОВ «САТЕЛІТ МОТОР» самостійно, оскільки було проведено ремонт автомобіля і через несплату коштів не автомобіль позивачу не повертали.

Згідно вимог ст.33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільне правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV (далі - Закон №1961-IV) повідомив страхову компанію про страховий випадок та надав для огляду транспортний засіб та розрахунок вартості ремонтних робіт.

Однак, страхова виплата не покриває відшкодування завданих збитків внаслідок ДТП у повному обсязі, у зв`язку з зазначеними обставинами, позивач змушений звернутися до винуватця ДТП про стягнення завданої шкоди, а саме механічні пошкодження автомобіля внаслідок ДТП.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходив з того, що оскільки страхова виплата не покриває вартість ремонту автомобіля, тому різниця між сплаченою страховою виплатою з реальною вартістю відновлювального ремонту, тобто реальними збитками понесеними позивачем підлягає відшкодуванню винною у ДТП особою, тобто відповідачем ОСОБА_2 .

Відмовляючи стороні відповідача у закритті провадження по справі суд першої інстанції, виходив з того, що під час оформлення матеріалів ДТП та страхової виплати в ТДВ страхова компанія "Альфа-Гарант", страховику ОСОБА_1 були надані всі документи на підставі яких виплачена страхова сума, а тому у суду немає сумнівів щодо належності ТЗ позивачеві.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що 05 травня 2020 року о 10 годині 02 хвилини по вул.Свято-Миколаївській,53, розташованої в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «FIAT DOBLO MAXI» реєстраційний номер НОМЕР_1 який належить ОСОБА_1 та автомобіля «Рено Меган» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Обставини скоєння ДТП встановлені в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколі) від 05.05.2020 року, відповідно до якого, водій ОСОБА_2 визнав вину в скоєному ДТП, вини ОСОБА_1 немає, автомобілю «FIAT DOBLO MAXI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу завдані значні механічні пошкодження, а саме пошкоджено задній бампер, задні двері права частина.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Страховій компанії «Альфа-Гарант», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСЦПВВНТЗ №АО5935517, що зазначено у Повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (европротоколі) (а.с.7-8).

Також у европротоколі визначено розмір страхового відшкодування, який становить 50 000 грн.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Так з наявної у справі відповіді Національного банку України на скаргу позивача за №14-0005/62875 від 29.10.2020 року вбачається, що за інформацією та документами, наданими страховиком, Національним банком було встановлено, що Страховою компанією позивачеві було здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 28837,44, що підтверджено платіжним дорученням від 22.10.2020 №12364, а також здійснено виплату пені за кожен день прострочення у виплаті страхового відшкодування в розмірі 613,33 грн.

Окрім того, у цій відповіді Національного банку України також звернуто увагу на те, що страхове відшкодування було розраховано Страховиком на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 15.10.2020 №06-D/77/9, складеного ФОП ОСОБА_4 , відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу складає 33906,44 грн. (а.с.16).

Судом встановлено, що Страховою компанією 30.07.2020 на рахунок ТОВ «САТЕЛІТ МОТОР» було перераховано страхове відшкодування у розмірі 4069.00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №104, а також 22 жовтня 2020 страховиком позивачеві було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 28 837.44 грн., що разом становить 32 906, 44 грн.

Судом встановлено, що вартість реального матеріального збитку, завданого позивачу в результаті пошкодження його автомобіля становить 49 877,00 грн., що визначено ТОВ «САТЕЛІТ МОТОР» після проведення ремонтних робіт для відновлення пошкоджень автомобіля після ДТП, що підтверджується Актами виконаних робіт до наряду замовлення №21749 від 16.12.2020 року та №21965 від 16.12.2020 року, а також рахунком на оплату №1473 від 08 травня 2020 року на суму 44 735грн. та рахунком на оплату №4155 від 10 листопада 2020 року на суму 49 877 грн. (а.с.11-12).

На підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 15.10.2020 №06-D/77/9, складеного ФОП ОСОБА_4 , страховик виплатив страхове відшкодування (вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) в розмірі 32 906,44 грн.

За виконання ремонтних робіт пошкодженого автомобіля позивач 14.12.2020 сплатив на користь ТОВ «САТЕЛІТ МОТОР» 16 970,56 грн., що підтверджено дублікатом квитанції №0.0. .1 (а.с.17).

Установивши, що вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про те, що з ОСОБА_2 як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням, яка становить 16 970,56 грн.,

Доводи відповідача про те, що заподіяна ОСОБА_1 майнова шкода у розмірі 16 970,56 грн. не перевищує ліміт відповідальності СК «Альфа-Гарант» як страховика, тому покладення на нього обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відносини між ОСОБА_2 та його страховиком СК «Альфа-Гарант» регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону №1961-IV, згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Оскільки СК «Альфа-Гарант» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону №1961-IV, - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності).

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи сторони відповідача, що суд незаконно відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі з підстав ненадання позивачем доказів на підтвердження належності йому пошкодженого в ДТП транспортного засобу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, під час оформлення матеріалів ДТП та страхової виплати в ТДВ страхова компанія "Альфа-Гарант", ОСОБА_1 страховику були надані всі документи на підставі яких виплачена страхова сума, окрім того, з европротокола вбачається, що позивачем було додані копії наступних документів: копія паспорта, копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ, копія посвідчення водія, фото з місця ДТП, бланк повідомлення про ДТП, копія ІПН, про, що зроблено позначки у бланку европротокола (а.с.7- зворот).

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін із підстав, передбачених 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 09 грудня 2021 року.

Головуючий:

Судді: