Справа № 308/2215/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 грудня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

У позовній заяві позивач зазначає, що 07 березня 2019 року за позивачем було зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 275, 1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстрація права власності на будинок здійснена на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна № 468 від 07 березня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Селехманом О.А. 07 березня 2019 року. Вказує, що за вказаною адресою наразі зареєстровані колишній власник ОСОБА_2 , а також її повнолітня донька, ОСОБА_3 .

Зазначає, що відповідачі ще до 07 березня 2019 року добровільно звільнили будинок, не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , а також, на скільки позивачу відомо, проживають за межами території України.

06 серпня 2019 року позивач звернувся до відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради з відповідними заявами про зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання за адресою належного позивачу будинку. Проте, відділом реєстрації було прийнято рішення про відмову в знятті з реєстрації місця проживання вказаних осіб.

Пояснює, що протоколом ДП «Сетам» про проведені електронні торги № 383690 позивача визнано їх переможцем, також позивач зареєстрував за собою право власності на будинок на підставі Свідоцтва в передбаченому законом порядку. Таким чином, ОСОБА_1 є одноосібним власником будинку, має непорушне право володіти, користуватися та розпоряджатися ним.

Зауважує, що право власності ОСОБА_2 на будинок було припинено у встановленому порядку. Стосовно ОСОБА_3 , зазначає, що дана особа не вважається такою, що має право на користування будинком надалі, оскільки не є членом родини нового власника. Звертає увагу суду те, що до 07 березня 2019 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виселилися з житлового будинку в добровільному порядку, та не проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного просив суд визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, однак, від його представника адвоката Батрин С.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву не подали, причини неявки суду не відомі.

Представник тертої особи, в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2019 року відбулися торги, організовані ДП « СЕТАМ» з примусової реалізації предмету іпотеки: житлового будинку, загальною площею 275,1 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,0599 га, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 , (переможець торгів ОСОБА_1 ), про що складено протокол проведення електронних торгів №383690 від 21.01.2019 року.

07.03.2019 року на підставі акту про реалізацію предмету іпотеки та у відповідності до статті 61 Закону України « Про виконавче провадження», 41 Закону України «Про Іпотеку» приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.І. видано свідоцтво, згідно якого ОСОБА_1 належить право власності на майно : житловий будинок, загальною площею 275,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0,0599 га, кадастровий номер :52:001:0091, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Які придбані останнім за 2741505,00 грн.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №176235568 від 02.08.2019, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

З протоколу огляду місця події від 17 квітня 2019 року , проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , слідує, що в момент передачі будинку у фактичне володіння позивача ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_3 не перебували в будинку. Будинок фактично перебував в стані непридатному для проживання. У будинку були відсутні будь-які меблі, демонтовано кухню, по всій площі будинку знаходилося сміття.

З рахунків ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 160849 від 30 травня 2019 року, ТОВ «Закарпатгаз збут» № від 28 вересня 2021 року, ТОВ «Закарпатгаз збут» № від 28 вересня 2021 року, КП «Водоканал м. Ужгород» № 3044996 від 30 вересня 2021 року, вбачається, що за особовими рахунками ОСОБА_2 протягом останніх трьох років накопичується борг за комунальні послугами.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідачі не є членами сім`ї позивача та співвласниками житлового будинку, а також правових підстав для користування даним житловим будинком не мають, суд вважає, що відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим будинком.

Суд бере до уваги той факт, що житловий будинок був придбаний на електронних торгах, за який позивач сплатив грошові кошти. При цьому, позивачем належним чином підтверджено, що відповідачі не беруть участі у здійсненні поточних витрат на утримання житлового будинку, не здійснюють плату за комунальні послуги, не зберігають особистих речей в житловому будинку.

Відповідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що обставини, на які посилалася позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 150, 156 ЖК УРСР, ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі по 840,80 грн., з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Дата складення повного тексту рішення 06 грудня 2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак