ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2421/21 Справа № 173/562/18 Суддя у 1-й інстанції - Ілюшик І. А. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2020 року про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 04 травня 2018 року, виданого Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області.

Заява мотивована тим, що на час видачі судового наказу дитина ОСОБА_4 проживав і на цей час проживає разом з ним, він сумлінно виконує батьківські обов`язки, займається вихованням дитини, цікавиться її розвитком, станом здоров`я, несе витрати по утриманню дитини, в тому числі щодо навчання, відпочинку, надає іншу матеріальну допомогу. Оскільки судовий наказ видається без участі учасників справи, він був позбавлений можливості повідомити суд про утримання дитини та спільне з ним проживання.

Дані обставини підтверджуються рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2019 року по справі № 173/2840/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2019 року по справі № 173/1405/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2020 року заяву задоволено.

Скасовано судовий наказ від 04 травня 2018 року, виданий Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області у справі № 173/562/18 за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менш як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20 березня 2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу апелянта - без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи-підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з частиною восьмою статі 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта стаття 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 04 травня 2018 року, виданого Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області, як на нововиявлену обставину ОСОБА_3 посилався на те, що дитина ОСОБА_4 на час видачі судового наказу та по теперішній час проживає разом з ним, що встановлено судовими рішеннями, а саме рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2019 року по справі № 173/2840/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2019 року по справі № 173/1405/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів.

Разом з тим, в порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені статтею 161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини першої статті 168 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що обставини на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки ці обставини були відомі ОСОБА_3 на час розгляду справи, що не заперечується ним самим в заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами; вони не підлягають дослідженню під час вирішення питання стягнення аліментів в порядку наказного провадження, а тому не можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, обставини, на які посилається заявник не можуть вважатися нововиявленими обставинами.

Також, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що судовий наказ від 04 травня 2018 року видавався на стягнення аліментів одночасно на двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у заяві ж як нововиявлену обставину ОСОБА_3 посилався на те, що дитина ОСОБА_4 на час видачі судового наказу та по теперішній час проживає разом з ним, однак оскаржуваною ухвалою судовий наказ скасований повністю.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини другої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2020 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко