Справа № 682/1241/21
Провадження № 2/682/588/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2021 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,
03.06.2021 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що підставі судового наказу Славутського міськрайонного суду від 12 червня 2019 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки у розмірі ј частки з заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.05.2019 і до повноліття дочки. На даний час від шлюбу з ОСОБА_4 , укладеного 07 серпня 2020 року, він має двох дітей. Його дружина ОСОБА_4 перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Разом з дружиною та дітьми сім`я складається з 4 осіб, матеріально малозабезпечена і сплачувати суму аліментів щомісячно по ј частки з усіх видів свого заробітку (доходу), дуже складно. Сплатою таких аліментів позивач ставить в нерівні умови своїх дітей в порівнянні з дитиною від першого шлюбу. За таких обставин позивач звернувся до суду та просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу з ј частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку, а також відкликати судовий наказ № 682/1454/19 від 12.06.2019 щодо стягнення з нього аліментів у сумі ј частки.
26.07.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_3 , в якому остання заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що позивач до позовної заяви не додає належних доказів того, що сім`я на момент звернення до суду складається з чотирьох осіб та позивач дійсно проживає з дітьми, а також не долучено доказів перебування ОСОБА_4 , у відпустці по догляду за дитиною. Окрім того, як зазначає відповідач, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути народженим від шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , оскільки шлюб між ними було зареєстровано тільки 07.08.2020, станом на 2014-2015 роки позивач перебував у шлюбі з відповідачем. До позовної заяви не додано доказів того, що у свідоцтві про народження ОСОБА_5 не зазначено підстав, з яких ОСОБА_1 значиться батьком ОСОБА_5 .. Окрім того, у справі відсутні докази, що сім`я позивача є малозабезпеченою. Жодних доказів про отримувані доходи позивачем не долучено. Відповідач повідомляє, що після видачі судового наказу позивач фактично сплачував аліменти у меншому розмірі та нерегулярно, не цікавиться життям дочки, спілкується виключно в телефонному режимі, не бере участі у додаткових витратах на дитину, зокрема, пов`язаних із станом здоров`я доньки. Також відповідач зауважує, що матеріальне становище позивача не погіршилось, він працевлаштований, отримує заробітну плату та пенсію як інвалід 2 групи і має пільги для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, встановлені законодавством України. Окрім того позивач під час служби в АТО отримав безоплатно у власність 2 га землі для ведення сільськогосподарського виробництва, яку передав в оренду.
21.07.2021 ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якому щодо тверджень позивачки про сумніви стосовно батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_5 вказує, що відсутність шлюбних відносин не є перешкодою у народженні дітей. Окрім того, позивач не погоджується із тим, що зменшення розміру аліментів негативно вплине на життя відповідачки і дитини, оскільки забезпечення належного рівня життя дитини є обов`язком обох батьків.
У судовому засіданні позивач позов підтримав з викладених у ньому підстав. Вказав, що у 2021 році у нього народилася дитина, що порівняно із 2019 роком є обставиною яка впливає на його спроможність сплачувати аліменти.
Представник відповідача у судовому засіданні поданий відзив на позовну заяву підтримала. Повідомила, що позивачем не надано будь яких доказів про погіршення його матеріального становища, а поява у 2021 році ще одної дитини, на утримання якої державою передбачена певна допомога, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються із позивача.
Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
На підставі судового наказу від 12.06.2019 № 682/1454/19, виданого Славутським міськрайонним судом, з ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання донки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягання з 13.05.2019 і до повноліття доньки.
Постановою державного виконавця від 25.09.2019 у виконавчому провадженні № 60012250 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі ј заробітку (доходу) (а.с. 16).
07 серпня 2020 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 5).
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають спільних дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 8,9).
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.
В позовній заяві позивач вказує на те, що його сім`я є матеріально незабезпечною, у зв`язку із чим він, сплачуючи аліменти у встановленому судом розмірі, ставить у нерівні умови дітей від другого шлюбі поряд із дитиною від першого шлюбу. Разом із тим жодних доказів на підтвердження погіршення свого матеріального становища позивачем не надано. Матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили, що отримуваний позивачем дохід не дає змоги йому сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі, встановленому судом.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанови Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 466/4009/18, від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 691/1497/18). При цьому зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів (постанова ВС у справі № 565/2071/19 від 16 вересня 2020 р.)
Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що доводи позовної заяви не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим у позові слід відмовити з огляду на його необґрунтованість.
Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує наступне.
Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Приписами ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Позивачем долучено до матеріалів справи Договір про надання правничої допомоги від 07.07.2021 №16 року, укладений між адвокатом Романовою Н.І. та ОСОБА_3 , квитанція до прибуткового касового ордера № 48 на суму 1800 грн., довідка розрахунок про об`єм наданої правничої допомоги і витрачений час на надання правничої допомоги. Вказані документи свідчать про те, що сукупна вартість наданих адвокатом послуг складає 1866 грн.
Позивач проти такої вартості послуг адвоката не заперечує.
Виконуючи вимоги процесуального закону щодо оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката встановленим процесуальним законом критеріям, суд вважає завищеною і такою, що не відповідає обсягу наданих адвокатом послуг та витраченого часу, зокрема, на участь у судовому засіданні.
При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір був обґрунтованим (рішення від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 02.06.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України»). Згідно з висновками ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» (рішення від 28.11.2002), відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Представником відповідача Романовою Н.І. було подано розрахунок витрат на правову допомогу адвоката, згідно із яким розрахунок затраченого на участь у судовому засіданні 13.08.2021 складає 1 год. 10 хв. Вартість однієї години роботи адвоката Романової Н.І. складає 700 грн. Разом із тим присутність адвоката в судовому засіданні по справі 13.08.2021 складає 54 хв., а не 1 год. 10 хв., як зазначає адвокат у розрахунку. Таким чином, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 1679,44 грн., витрачених відповідачем на правову допомогу адвоката.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180,181,182,183,192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 142, 263-265, 273, 352,354, 355, 430 ЦПК України, суд
У задоволенні позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ) 1679,44 грн. (одна тисяча шістсот сімдесят дев`ять гривень 44 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 908 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.

Повний текст рішення складено 13.08.2021