Справа № 357/5318/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . На день його смерті залишилась спадшина у вигляді 1 / 4 частина квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги за законом є позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 , яка відмовилась від прийняття спадщини, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про відмову від спадкування після смерті ОСОБА_4 . Позивач, як донька померлого ОСОБА_4 бажає прийняти спадщину, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.05.2018 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1 / 4 частку квартири, що належала її батьку, оскільки відсутні оригінали документів, що встановлюють право власності на мано померлого, та ОСОБА_2 заперечує право позивача на прийняття спадщини. Позивач зазначає, що всі правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться у відповідача ОСОБА_2 , яка перешкоджає позивачу оформити свої майнові права на спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому позивач просить суд визнати за нею право власності, в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на 1 / 4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Позивач в судовому засіданні підтримала позов.

Відповідач позов не визнала.

Третя особа - Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора, не направили до суду свого представника, подали суду заяву в якій просили слухати справу без участі їх представника, на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, заяв та заперечень на позов суду не подав.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що на підставі Свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 виданого виконкомом БМР народних депутатів від 23.02.1993 року, зареєстрованого Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 є співвласниками, по 1 / 4 частині кожний, квартири АДРЕСА_1 (а.с.11).

Встановлено, що 21.09.1996 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6 , у зв`язку з чим їй було змінено прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 . (а.с.10).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с.4).

Встановлено, що ОСОБА_4 приходився батьком позивача ОСОБА_1 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, у вигляді 1 / 4 частки квартири АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 21.03.2014 року другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області за заявою позивача було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 за №153 /2014 року (а.с.29-58).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 21.03.2014 року відповідач ОСОБА_2 , як друєжина померлого і спадкоємець першої черги за законом, подала до Другої Білоцерківської міської нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, яка залишилася після померлого ОСОБА_4 , з будь-якиїх підстав спадкування (а.с.31 зворот).

Оскільки спадкоємець ОСОБА_2 у встановлений законом строк не відкликала заяву про відмову від спадщини, то вона вважається такою, що спадщину не прийняла та на підставі п.41.1, 4.2 Порядку вчинення нотаріальних дій, та на підставі ст.ст.1261, 1268-1273 ЦК України, ст.ст. 46,47, 49, 50 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовила ОСОБА_2 в оформленні спадкових прав за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 . Зазначене підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.7, 43).

Позивач суду пояснила, що після смерті батька ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, у вигляді 1 / 4 частки квартири АДРЕСА_1 , яке позивач бажає успадкувати. Позивач вказує, що її мати ОСОБА_2 , відповідач по справі, відмовилась від прийняття спадщини. В родині спочатку була домовленість про продаж спільної квартири, але потім відповідач передумала, між сторонами погіршилися відносини. Відповідач зверталася до суду з заявою про стягнення з ОСОБА_1 коштів по оплаті комунальних послуг за 1/ 4 частину квартири, хоча ОСОБА_1 , взагалі не користується житлом. По факту, в квартирі АДРЕСА_1 проживає відповідач зі своїм сином ОСОБА_3 . Нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно (1 / 4 частку квартири), оскільки відповідач не надає документи на квартиру, почала заперечувати спадкування. Позивач зазначила, що самостійно несла витрати, пов`язані з похованням свого батька, наразі, позивач не може потрапити в квартиру, співвласником якої являється і за утримання якої вимагають сплачувати. Між позивачем і відповідачем існує конфлікт, неодноразово відповідач намагалась самостійно продати квартиру.

Відповідач, заперечуючи позов, суду пояснила, що в 1963 році вона вийшла заміж, отримала однокімнатну квартиру, має сина від першого шлюбу. В 1970 році вийшла заміж вдруге, та народила дочку ОСОБА_1 . Пізніше їхня сім`я отримала 3-х кімнатну квартиру, за яку наразі існує спір з дочкою ОСОБА_1 . Квартира була приватизована на чотирьох осіб. До 1996 року дочка проживала в квартирі, а потім вийшла заміж та не навідується до неї, не допомагає матері, а тому ОСОБА_2 зверталася до суду з позовом, щоб позивач оплачувала свою частку комунальних послуг. Відповідач зазначає, що в даний час у неї тяжке матеріальне становище, вона хвора, була в безпорадному стані після смерті чоловіка ОСОБА_4 , похованням якого займалися його співробітники. Відповідач бажала продати квартиру, але не вдалося. Відповідач вважає, що її частка у праві власності на квартиру має бути більша і вона повинна була спадкувати 1/ 4 частину квартири після покійного чоловіка, а нотаріус нічого не пояснила. Відповідач вважає, що помилково відмовилася від права на спадкування після покійного чоловіка, а тому, не бажає, щоб донька мала у власності половину квартири.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_6 , який приходиться чоловіком позивачу, суду пояснив, що до 1996 року його дружина ОСОБА_1 проживала в квартирі своїх батьків, та між ОСОБА_1 і відповідачем спору не було, але після смерті батька ОСОБА_4 позивач не може оформити спадщину на 1 / 4 частку квартири, оскільки відповідач не надає правовстановлюючі документи на квартиру. Свідок, зазначив, що відповідач проживає в квартирі зі своїм сином, а позивач не має доступ в квартиру. Позивач повністю взяла на себе організацію і оплату поховання свого батька, допоміг ще начальник з місця роботи ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_10 , донька позивача, суду показала, що в квартирі АДРЕСА_1 проживає її баба та її дядько ОСОБА_11 . З бабою не підтримує відносин, дуже давно зустрічалися. Свідок зазначила, що її мама ОСОБА_1 в спірній квартирі не проживає, але як співвласник цієї квартири сплачує вартість житлово-комунальних послуг за рішенням суду.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що тривалий час між позивачем та відповідачем існує конфлікт за квартиру, що належить їм на праві спільної часткової власності. Даний конфлікт виник у зв`язку з тим, що позивач не навідується до своєї матері, не допомагає їй, не сплачує за житлово-комунальні послуги. Свідку відомо, що ОСОБА_2 була у нотаріуса, хотіла продати квартиру, але полаялася з дочкою.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно ч.5 ч.1 ст.1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Ч.6 ст.1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

У разі відкликання спадкоємцем своєї відмови від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, він відновлює своє право на спадкування.

Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених статтями 225, 229-231, 233 ЦК України.

В даному випадку, встановленим є те, що відповідач відмовилася від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 , з будь-яких підстав. У заяві, яка 21.03.2014 року була зареєстрована в Другій міській державній нотаріальній конторі, ОСОБА_2 зазначила, що відмовляється від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 з будь-яких підстав спадкування, а також, зі змісту заяви слідує, що нотаріусом роз`яснено, що така відмова може бути відкликана протягом строку встановленого для прийняття спадщини. Дана відмова не була відкликана в установлений шестимісячний строк. Також, відповідач не подала доказів про визнання в судовому порядку відмови від прийняття спадщини недійсною з будь-яких підстав.

З аналізу наведених правових норм та наданих доказів по справі вбачається, що позивач ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 свого батька ОСОБА_4 та має право на спадкування за законом 1 / 4 частини квартири АДРЕСА_1 . Та, аналізуючи надані докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Позивач не ставила питання про відшкодування їй судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 328, 1216, 1217, 1218,1261,1268,1270, 1273 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 158, 258- 265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_3 ) право власності, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , на 1 /4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 09.02.2021 року.

СуддяО. Я. Ярмола