Провадження № 2/638/2428/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Подосокорської А.О.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2020 позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 . В обґрунтування позову вказано, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає грошові кошти на потреби дитини, а доходи позивача не надають можливості забезпечити повністю дитину. ОСОБА_2 аліменти на нікому не сплачує, інших дітей не має, непрацездатних батьків відповідач не має. Відповідач працює не офіційно, тому аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму.

17.11.2020 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, в якому зазначено, що твердження позивача про те, що він не дбає про дитину і не надає коштів на її утримання не відповідають дійсності. Не дивлячись на те, що не має стабільного доходу, регулярно купував одяг, іграшки, необхідні речі, у тому числі і телефон, проводив з сином дозвілля. Також відповідачем зазначено, що стабільного доходу не має, повинен сплачувати комунальні послуги. У зв`язку з чим ОСОБА_2 зазначає, що позов визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього 1159 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити, з підстав, викладених у позові.

Відповідач у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього 1159 грн.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного:

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що 28.04.2012 позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.10.2020 у справі №638/9662/20.

Від шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Як зазначено позивачем та не заперечується відповідачем, сторони проживають окремо, дитина ОСОБА_4 проживає з матір`ю.

Згідно ст. ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, якими передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Метою законодавчого закріплення права одного з батьків, з ким проживає дитина на отримання аліментів у твердій грошовій сумі є перш за все захист інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Отже, суд приходить до висновку про стягнення аліментів на утримання дітей щомісяця.

Разом с тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач працездатна особа, інших утриманців не має, тоді як утримання малолітньої дитини потребує значних матеріальних витрат і сума у розмірі по 1500 грн на кожну дитину суд вважає достатньою, в якості участі відповідача в цих витратах.

Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.182 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей щомісяця підлягають задоволенню частково, що відповідатиме принципам розумності та справедливості.

За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Представником позивача у справі зроблено заяву про намір подати докази на відшкодування витрат на правову допомогу.

Отже, питання щодо стягнення судових витрат на правову допомогу буде вирішено судом у порядку ст. ст. 246,270 ЦПК України.

Керуючись ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 180,181,182,192 Сімейного Кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.08.2020 до досягнення дитиною повноліття.

Встановлена сума підлягає індексації відповідно до вимог діючого законодавства.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині у задоволені позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1

Відповда ч- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

СУДДЯ - І.В. СЕМІРЯД