Справа № 464/5747/19 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/811/1624/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м.Львів

Справа № 464/5747/19

Провадження № 22ц/811/1624/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 25 березня 2021 року у складі судді Дулебка Н.І., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО-Донбас Північний» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

встановив:

23 жовтня 2019 року позивач звернувся з цим позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 23 вересня 2018 року відбулась ДТП за участі автомобіля марки «Opel Omega», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та автомобіля марки «Mercedes Benz ML 320», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить UAB «TOLESTA», яким керував ОСОБА_3 на підставі довіреності. Зазначає, що внаслідок ДТП транспортний засіб «Mercedes Benz ML 320» отримав механічні пошкодження. Вказує, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8538815. ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «АСКО ДС» з повідомленням про ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування. На виконання умов договору позивачем 30 вересня 2019 року виплачено страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. Стверджує, що відповідач, з вини якої сталася ДТП, керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтями 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що він (позивач), відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після виплати страхового відшкодування набув право вимоги такого відшкодування до відповідача в порядку регресу. 4 жовтня 2018 року ПрАТ «СК «АСКО ДС» отримало заяву КП «Дніпродорсервіс» про виплату страхового відшкодування відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за пошкодження світлофорного об`єкта, внаслідок ДТП. 28 грудня 2018 року ним (позивачем) здійснено виплату такого відшкодування у розмірі 14 280,96 грн. Посить позов задовольнити.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25 березня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 114 280,96 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила відповідач. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в позові в частині стягнення страхового відшкодування виплаченого ОСОБА_3 в розмірі 100 000 грн. Зазначає, що позивачем неправильно визначено розмір майнових вимог до неї (відповідача). Вказує, що відповідно до п. 11 Звіту про матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля №27091801, виконаний ПП «Центр судових експертиз та оцінки», на підставі якого відбулась виплата страхового відшкодування, не відповідає дійсним обставинам, оскільки середню ціну автомобіля у Євросоюзі оцінювачем визначено на підставі інформації з сайту www.mobile.de. Стверджує, що законодавство України, що регламентує оціночну діяльність, передбачає визначення ринкової вартості автомобіля, виходячи з цін країни його реєстрації. Вважає, що на час звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, строк дії звіту закінчився, оскільки заява про відшкодування ОСОБА_3 надійшла після 20 травня 2019 року. Звіт про матеріальний збиток замовлено страховою компанією до того як ОСОБА_3 мав повноваження для звернення до страхової компанії. Вказує, що розрахунки в страховому акті від 27 вересня 2019 року здійснені на підставі вказаного звіту.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суд першої інстанції мотивовано наступним.

Постановою Кіровоградського районного суду м. Дніпропетровська від 7 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2019 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно цієї постанови, ОСОБА_2 23 вересня 2018 року, керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Opel Omega», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснила зіткнення з автомобілем «Mercedes Benz MC320» JNL 467 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобіль «Mercedes Benz MC320» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив виїзд на тротуар та зіткнувся зі світлофором та огорожею тротуару.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Факт винуватості відповідача у вчиненні ДТП 23 вересня 2018 року, є встановленим та не підлягає доказуванню.

Згідно із ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Встановлено, що на момент ДТП автомобіль марки «Opel Omega», яким керувала відповідач, був застрахований у ПрАТ «СК «АСКО ДС», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8538815.

Представник власника автомобіля «Mercedes Benz ML 320», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , UAB «TOLESTA» ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності, звернувся до позивача із повідомленням про настання ДТП та виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту №27091801 матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Mercedes Benz ML 320», внаслідок його пошкоджень складає 157 363,25 грн.

Встановлено, що на підставі поданої заяви, страхового акту №627/18ГО від 27 вересня 2019 року, умов договору страхування № АК/8538815 за спричинені збитки у зв`язку з пошкодженням автомобіля «Mercedes Benz ML 320», позивачем на вказаний заявником ОСОБА_3 рахунок перераховано 100 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №591 від 30 вересня 2019 року.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з підпунктом «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлено, що в результаті ДТП від 23 вересня 2018 року пошкоджено світлофорний об`єкт, балансоутримувачем якого є КП «Дніпродорсервіс».

4 жовтня 2018 року позивачем отримано заяву КП «Дніпродорсервіс» про страхове відшкодування у розмірі 18 477,64 грн.

На підставі поданої заяви, акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року, ПрАТ «Страхова компанія «АСКО-Донбас Північний» складено страховий акт №627/18ГО від 27 грудня 2018 року про виплату КП «Дніпродорсервіс» страхового відшкодування в сумі 14 280,96 грн., яке отримано 28 грудня 2018 року згідно з платіжним дорученням №8299.

Судова автотоварознавча експертиза не проведена у зв`язку з неоплатою такої ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху.

За наслідками ДТП з вини відповідача, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ПрАТ «Страхова компанія «АСКО-Донбас Північний» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 114 280,96 грн. потерпілим яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку регресу.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Постанову складено і підписано 6 вересня 2021 року.

Головуючий

Судді