ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/1175/20Головуючий у 1-й інстанції Чорна В.Г.
Провадження № 22-ц/817/123/21 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Сташків Б. І.,

за участі секретаря Боднар Р. В.

та сторін представника апелянта прокурора Маслюк О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 599/1175/20 за апеляційною скаргою Тернопільської обласної прокуратури на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2020 року, ухваленого суддею Чорною В.Г., повний текст рішення складено 20 жовтня 2020 року, у справі за позовом Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Тернопільська міська рада до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилову риби, -

В С Т А Н О В И В:

у червні 2020 року Тернопільська місцева прокуратура в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Тернопільська міська рада, звернулися в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення в користь держави матеріальної шкоди заподіяної незаконним виловом риби в розмірі 15109 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26 квітня 2017 року, близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_1 на правому березі ставка «Івачівське водосховище», в межах гідрологічного Заказника загальнодержавного значення «Серетецький» на території Чернихівської сільської ради, взявши риболовну сітку та дерев`яний човен, порушуючи норми про заборону вилову риби, встановив одну рибальську сітку. Після цього о 21:00 год. в порушення вимог ст. 52-1 Закону України Про тваринний світ та п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, здійснив за допомогою раніше встановленої сітки незаконний вилов риби, а саме: «Плітка» в кількості 44 штук, вартістю 150 гривень за одиницю, 23 штуки «краснопірка» вартістю 141 гривня за одиницю, 5 штук «щуки» по 602 гривні за одиницю, «окуня» у кількості 16 штук, вартістю 141 гривня за одиницю. Слідчим відділенням Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області за фактом незаконного зайняття рибним промислом на ставку «Івачівське водосховище» на території Чернихівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, без відповідного дозволу, забороненим способом, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000116 від 12.04.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

05.05.2020 року кримінальне провадження № 00000116 від 12.04.2017р. стосовно ОСОБА_1 надіслано до суду із обвинувальним актом та позовом прокурора про відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби в сумі 15109 грн.

Ухвалою Зборівського районного суду від 26.05.2020 р. обвинувачення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 249 КК України закрито на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної незаконним виловом риби залишено без розгляду.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової інженерно -екологічної експертизи від 29.11.2019 р. № 29323/19-48 сума шкоди становить 15109 гривень, які в добровільному порядку не сплатив.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає в с. Глядки, Зборівського району, Тернопільської області в користь держави шкоду заподіяну незаконним виловом риби в розмірі 3000 гривень, які перерахувати на рахунковий рахунок UA0019751, , код платежу 24062100, Казначейство України, з яких 30% в дохід спеціалізованого фонду Державного бюджету України, 50% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської міської ради (громади), 20% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради.

В апеляційній скарзі Тернопільська обласна прокуратура просить скасувати рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції при зменшені розміру присудженого відшкодування у сумі 3000 грн. неправильно витлумачив та застосував закон, зокрема ч. 4 ст. 1193 ЦК України в редакції, яка не підлягала застосуванню на час прийняття рішення.

Зокрема, суд не звернув уваги, що до ч. 4 ст. 1193 КК України Законом № 720-ІХ від 17.06.2020, який набув чинності 03.07.2020, внесено зміни та викладено її у наступні редакції: Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Шкода завдана кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 249 КК України, про що вказано в ухвалі Зборівського районного суду від 26.05.2020р. у справі № 599/958/20.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави. Таким чином, ОСОБА_1 , заявляючи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, визнав свою винуватість та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішити питання лише про розмір відшкодування.

Пункт 6.3 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, передбачає, що застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства.

Відзив на апеляційну скаргу Тернопільської обласної прокуратури не поступив.

У судовому засіданні представник Тернопільської обласної прокуратури прокурор Маслюк О.П. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Тернопільської міської ради не з`явився і не повідомив причин неявки, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення.

Державна екологічна інспекція у Тернопільській області подала клопотання в якому зазначила, що в повній мірі підтримує апеляційні вимоги та просить суд задовольнити апеляційну скаргу повністю. Розгляд справи проводити без участі представника Інспекції.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 26 квітня 2017 року, близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_1 на правому березі ставка «Івачівське водосховище», в межах гідрологічного Заказника загальнодержавного значення «Серетецький» на території Чернихівської сільської ради, взявши риболовну сітку та дерев`яний човен, порушуючи норми про заборону вилову риби, встановив одну рибальську сітку. Після цього о 21:00 год здійснив за допомогою раніше встановленої сітки незаконний вилов риби на загальну суму 15109 грн, а саме: «Плітка» в кількості 44 штук, вартістю 150 гривень за одиницю, 23 штуки «краснопірка» по 141 гривня за одиницю, 5 штук «щуки» по 602 гривні за одиницю, «окуня» у кількості 16 штук, вартістю 141 гривня за одиницю(а.с.13).

Даний факт підтверджено висновком експерта судової інженерно-екологічної експертизи від 29.11.2019 р. № 29323/19-48, який проведено відповідно до додатку 7 до постанови КМУ від 24.07.2013р. № 541 Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд. Оцінка збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного екземпляра водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги становить: плітка (44 х 150 = 6600 грн.), краснопірка (23 х 141 = 3243грн.), щука (5 х 602 = 3010грн.), окунь (16 х 141= 2256грн., (а. с. 14-26).

Ухвалою Зборівського районного суду від 26.05.2020 р. № 599/958/20 обвинуваченого ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 249 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрито. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної незаконним виловом риби залишено без розгляду (а.с. 27-28)

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, з врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_1 у спричиненні шкоди рибним запасам України є доведеною.

Статтею 13 Конституції України, статтями 3-5 Закону України Про тваринний світ та статтею 39 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища визначено, що об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски та інші) знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.

Відповідно до вимог статей 27, 34 Закону України Про тваринний світ, користувачі об`єктів тваринного світу зобов`язані використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угрупувань.

У порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.

В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

Відповідно до п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 р. (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 за № 269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм.

За змістом ст. 10 Закону України Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, як здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; давати обов`язкові до виконання письмові вказівки (приписи) про усунення порушень у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; перевіряти документи на право використання водних біоресурсів, зупиняти транспортні (у тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь рибальства, добутої продукції та інших предметів; здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Відповідно до вимог ст. 63 Закону України Про тваринний світ порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд від 24 липня 2013 року № 541.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Пункт 6.3 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, передбачає, що застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства.

Враховуючи обставини справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про порушення відповідачем вимог законодавства про охорону тваринного світу та заподіяння збитків тваринному світу України в результаті незаконного вилову риби.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважав за можливе застосувати положення ч. 4 ст. 1193 ЦК України, врахувавши матеріальне становище відповідача, пенсійний вік, відсутність нерухомого майна на праві власності, проживання в орендованому приміщенні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки судом не враховано чинні норми матеріального права.

Застосування Цивільного кодексу України до врегулювання відносин у сферах господарювання, використання природних ресурсів, охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин визначено ст. 9 ЦК України.

Так, в силу ч. 1 ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Таким чином, застосування положень ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із заподіянням шкоди навколишньому природному середовищу, має певні обмеження, а саме ці положення застосовуються лише якщо спірні правовідносини не врегульовані іншими актами законодавства.

Вимогами ч. 4 ст. 1193 ЦК України передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Згідно із ч. 1 ст. 69 Закону України Про охорону навколишнього середовища, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

За такого при вирішенні даного спору застосуванню в силу положень ч. 1 ст. 9 ЦК України підлягає саме норми ч. 2 ст. 69 Закону України Про охорону навколишнього середовища та відсутні підстави для застосування ч. 4 ст. 1193 ЦК України, а отже і для зменшення розміру заподіяної відповідачем шкоди.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, спричинивши шкоду незаконним виловом риби з його вини, матеріальну шкоду на суму 15109 грн, що підтверджено матеріалами справи, тому стягненню підлягає вся сума.

Як вбачається із поданої до суду апеляційної інстанції квитанції № 37 від 20.10.2020 року ОСОБА_1 оплатив 3000 грн. штрафу за шкоду заподіяну незаконним виловом риби, визначених судом першої інстанції, а тому до стягнення підлягає сума у розмірі 12109 грн.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дав невірну оцінку зібраним доказам, прийшов до помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому рішення суду в силу положень п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України необхідно скасувати та ухвалити нове, яким стягнути із ОСОБА_1 в користь держави шкоду заподіяну незаконним виловом риби у розмірі 12109 гривень.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати за розгляд справи в суді апеляційній інстанції в сумі 3153 грн стягнути із ОСОБА_1 в користь Тернопільської обласної прокуратури.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає в с. Глядки, Зборівського району, Тернопільської області) в користь держави шкоду заподіяну незаконним виловом риби в розмірі 12 109 гривень, які перерахувати на рахунковий рахунок UA0019751, , код платежу 24062100, Казначейство України, з яких 30% в дохід спеціалізованого фонду Державного бюджету України, 50% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської міської ради (громади), 20% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає в с. Глядки, Зборівського району, Тернопільської області) в користь Тернопільської обласної прокуратури 3153 грн сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але оскарженню в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2021 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Б.І. Сташків