ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9526/21 Справа № 213/3089/20 Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі - ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року, яке ухвалено суддею Алексєєва О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 11 листопада 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2020 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що між сторонами було укладено договір №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (надалі - кредитний договір). Відповідно до умов Договору, позивач надав відповідачу кредит в національній валюті в сумі 147260,00 грн, з яких 147000,00 грн сума кредиту на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок, 260,00 грн на оплату страхового платету відповідно до договору добровільного страхування.

Позичальник зобов`язалась повернути наданий кредит шляхом сплати щомісячно ануїтетних платежів в розмірі 7242,00 грн, згідно з графіком погашення кредиту, але у повному обсязі не пізніше 06 вересня 2024 року; сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 55% річних та комісію.

Відповідно до п. 3.9 Договору відповідач зобов`язався сплатити за користування кредитними коштами понад встановлений кредитним договором термін, проценти в розмірі 62,00% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї суми простроченої суми основного боргу позичальника за кредитним договором та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або неповної сплати платежу, встановленої у кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості.

Відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 28 липня 2020 року становить 201 367,47 грн, з яких: 146 184,48 грн. - заборгованість за кредитом; 53458,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 593,88 грн. заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України); 750,00 грн - заборгованість по комісії, 9,86 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 325,11 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, 45,96 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, які позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором №0 від 06 вересня 2019 року, яка виникла станом на 28 липня 2020 року в розмірі 201 367 грн 47 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "УкрСиббанк" судовий збір в сумі 3020 грн 51 коп.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що справу розглянуто судом за відсутності відповідача, не повідомленої належним чином про дату, час і місце судового засідання, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Крім того, судом однобоко розглянуто справу, чим порушено норми ст.. 10 ЦПК України та не взято до уваги, що при укладанні доголовору сторони узгодили, що всі спори між сторонами, що виникають за даним договором підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського сууд при Торгово-промисловій палаті України .

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 представник АТ «Уксиббанк» зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права, скаржник в апеляційній скарзі не навів достатніх підстав для його скасування чи зміни судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга відповідача обґрунтована тим, що справу розглянуто судом за відсутності відповідача, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ж ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Матеріали справи не містять доказів вручення відповідачу судової повістки про призначення справи до розгляду на 11 листопада 2020 року, що не відповідає ч.5 ч. ст. 128 ЦПК України, згідно якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за відсутності відповідача без обов`язкового належного повідомлення його про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що 09 вересня 2019 року між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 . Відповідно до умов Договору, позивач надав відповідачу кредит в національній валюті в сумі 147260,00 грн, з яких 147000,00 грн сума кредиту на споживчі цілі шляхом прерахування у безготівковій формі на рахунок позичальника, 260,00 грн на оплату страхового платежу відповідно до Договору добровільного страхування позичальника, укладеного 06.09.2019 з ПрАТ «СК «КАРДІФ».

Підписавши цей договір, відповідач погодилась з умовами, викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.my.ukrsibbank.com (а.с. 18-29).

Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язалась повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі на рахунок банку шляхом сплати щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 7242,00 грн., які повинні сплачуватися щомісячно до 06 числа кожного місяця, відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 06 вересня 2024 року.

Відповідно до п. 3.8 Договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 55% річних, та відповідно п. 3.9 за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 62% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Кредитним договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості.

Пунктом 3.11 договору визначено, що позичальник сплачує Банку комісії відповідно до умов цього договору та Додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Додатком №1 до Договору №0 від 27.05.2020 визначено такі види комісії:

- щомісячна комісія за управління кредитом, розмір якої становить 0% від суми кредиту (включається до суми ануїтетного платежу);

- комісія за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) і використанні кредиту (разова), розмір якої становить 0% річних від суми кредиту, наданого на споживчі цілі;

- комісія за управління кредитом при здійсненні переплати за ініціативою позичальника, розмір якої розраховується, як різниця між сумою фактично сплаченого позичальником останнього ануїтетного платежу та сумою останнього ануїтетного платежу згідно графіку платежів, але не більше 10 грн;

- комісія за надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу в розмірі 500 грн;

- комісія за розрахунково-касове обслуговування (РКО), розмір якої визначається тарифами.

Відповідачка 06.09.2019 року підписала заяву - приєднання до договору добровільного страхування позичальника та поставивши свій підпис, погодилася з викладеними у договорі та у правилах споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК», які розміщені на сайті банку умовами (а.с. 30).

Банком виконано всіх умов договору та надано відповідачці ОСОБА_1 кредитні кошти, якими вона користувалася, що підтверджується рухом по картковому рахунку НОМЕР_2 ( а.с.37).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою умов договору, станом на 06 вересня 2020 року утворилась заборгованість, яка складає 201367,47 грн, з яких: 146 184,48 грн. - заборгованість за кредитом; 53458,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 593,88 грн. заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України); 750,00 грн - заборгованість по комісії, 9,86 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 325,11 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, 45,96 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії (а.с.33-36).

На адресу відповідачки банком направлялась вимога про погашення кредитної заборгованості від 28.04.2020 року вих. № 24-1-01/373 про погашення простроченої кредитної заборгованості в загальному розмірі 180 891,99 грн:з яких 143 758,51 грн кредитна заборгованість; 2 425,97 грн прострочена кредитна заборгованість; 33 957,51 грн.- прострочена заборгованість по відсотках, 750 грн. прострочена заборгованість по комісіях, що підтверджується копією фіскального чека «Укрпошти» та списку № 5031 відправки рекомендованих листів (а.с.31-32).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог та у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 умов укладеного між сторонами договору, що призвело до виникнення заборгованості по кредиту, позивач має право вимагати повернення наданого відповідачу кредиту, сплати процентів та неустойки.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом ст.626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1ст. 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Устатті 536 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1ст. 1048 ЦК України,позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 1050 ЦК України,якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Реалізація кредитором права на дострокову вимогу про повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, передбаченого частиною другоюстатті 1050 ЦК України, може реалізовуватись кредитором як шляхом пред`явлення позову до суду, так і шляхом направлення письмової вимоги боржнику, якщо договором не передбачено іншого порядку.

Як вбачається з матеріалів справи 09 вересня 2019 року між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 , відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в національній валюті в сумі 147260,00 грн, з яких 147000,00 грн сума кредиту на споживчі цілі шляхом прерахування у безготівковій формі на рахунок позичальника (а.с. 5-11).

У відповідності до умов зазначеного кредитного договору погашення кредиту повинно здійснюватися відповідачем щомісячно, згідно графіку погашення кредиту, визначеного в Додатку № 1 до кредитного договору.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів у розмірі 146 184,48 грн., виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі.

Відповідно до п. 3.8 розділу 3 кредитного договору № 0 процентна ставка встановлюється в розмірі 55 % річних.

Пунктом 3.9 передбачено, що за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 62% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Кредитним договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням п. 3.9 договору та положень ст.. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачка повинна сплатити проценти у розмірі 62 % річних.

Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем до позовної заяви заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст.. 1048 ЦК України) за період з 07.10.2019 року по 08.07.2020 року становить 53 458,18 грн. заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст.. 625 ЦК України) за період з 09.12.2019 року по 08.07.2020 року становить 593,88 грн.

28.04.2020 року вих. № 24-1-01/373 на адресу відповідачки банком направлялась вимога про погашення кредитної заборгованості в загальному розмірі 180 891,99 грн:з яких 143 758,51 грн кредитна заборгованість; 2 425,97 грн прострочена кредитна заборгованість; 33 957,51 грн.- прострочена заборгованість по відсотках, 750 грн прострочена заборгованість по комісіях.

Відповідно до ст..ст. 1048, 1050 ЦК України, умов Правил у разі порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань за довогором строком більше ніж один місяць та у випадку непогашення простроченого грошового зобов`язання протягом 31 календарного дня, з дня отримання цієї вимоги, Банк визнає термін повернення кредиту таким, що настав та вимагає від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит з 32 календарного дня, з дати одержання позичальником цього повідомлення про дострокове повернення кредиту. При цьому у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення термін повернення кредиту вважається таким , що настав з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення про дострокове повернення кредиту (а.с. 31)

У пункті 91 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, зроблено висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на те, що вимогу про погашення кредитної заборгованості на адресу відповідачки направлено 28.04.2020 року, доказів отримання відповідачкою даної вимоги не має, право у відповідача щодо нарахування відсотків припинилось 07 червня 2021 року. Після вказаної дати, у зв`язку з направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків згідно з умовами кредитного договору, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом(згідно 1048 ЦК України) в розмірі 40 370 грн. 44 коп. та заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін в розмірі 593,88 грн.

Звертаючись до суду із даним позовом, банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка включає в себе також і заборгованість за комісією в розмірі 750 грн. та 9,86 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 325,11 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, 45,96 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії.

Пунктом 3.11 договору визначено, що позичальник сплачує Банку комісії відповідно до умов цього договору та Додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Додатком №1 до Договору №0 від 27.05.2020 визначено такі види комісії:

- щомісячна комісія за управління кредитом, розмір якої становить 0% від суми кредиту (включається до суми ануїтетного платежу);

- комісія за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) і використанні кредиту (разова), розмір якої становить 0% річних від суми кредиту, наданого на споживчі цілі;

- комісія за управління кредитом при здійсненні переплати за ініціативою позичальника, розмір якої розраховується, як різниця між сумою фактично сплаченого позичальником останнього ануїтетного платежу та сумою останнього ануїтетного платежу згідно графіку платежів, але не більше 10 грн;

- комісія за надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу в розмірі 500 грн;

- комісія за розрахунково-касове обслуговування (РКО), розмір якої визначається тарифами.

Банк надав позичальнику кошти на споживчі потреби, а тому особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка чинна на момент виникнення спірних правовідносин), цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України «Про споживче кредитування».

Частинами 1, 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача) визначено, що реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів органів, що здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: -доходи кредитодавця у вигляді процентів; -комісії кредитодавця,пов`язані знаданням, обслуговуванням іповерненням кредиту,у томучислі комісіїза обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; - інші витрати споживача на додаткові та супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит.

У п. 3, 9, 10 ч. 1ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»зазначено, що в договорі про споживчий кредит зазначаються: загальний розмір наданого кредиту; орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).

Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»).

Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит (ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»).

Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Статтею 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

У договорі про надання споживчого кредиту №0 від 06.09.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 погоджується з умовами надання споживчого кредиту, його обслуговування і погашення (п.1.1).

Оскільки умова щодо сплати комісії міститься в договорі про надання споживчого кредиту №0 від 06.09.2019 року та додатку №1 до договору №0 від 06.09.2019 року, які підписані ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку, що позичальник був обізнаний про необхідність сплати таких платежів та погодився з такою сплатою, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню комісія в сумі 750 грн.

Відповідно до розділу 4 Правил (договірних умов), сповжичого кредитування, які є частиною договорів щодо банківського обслуговування клієнтів АТ «Уксиббанк» за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань , передбачених договором, зокрема, термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню. Позичальник повинен сплатити пеню за договором за першою вимогою банку.

Заборгованість відповідачки ОСОБА_1 по пені за прострочення виконання зобов`язань за Кредитним договором №0 від 06.09.2019 року, з урахуванням отриманих та сплачених нею сум, становить 380,93 грн.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача, що при укладанні доголовору сторони узгодили, що всі спори між сторонами, що виникають за даним договором підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського сууд при Торгово-промисловій палаті України, оскільки умовами даного договору сторони дійшли згоди, що у випадку виникнення спору сторона, яка вважає, що її права порушено, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав між зверненням до Третейського суду або зверненням до суду загальної юрисдикції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ «Укрсиббанк».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "УкрСиббанк" підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2824,17 грн. тобто пропорційно до задоволеної частини позовних вимог .

Також, підлягають стягненню з Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на користь держави судовий збір за подання ОСОБА_1 апеляційної скарги в розмірі 275 грн. 38 коп., тобто пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги .

Крім того, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2021 року відповідачу ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2021року до ухвалення судового рішення по справі.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3960,89 грн. пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором №0 від 06 вересня 2019 року, яка станом на 28 липня 2020 року становить 188 279, 73 грн., та складається з : 146 184,48 грн. - заборгованість за кредитом; 40 370,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 593,88 грн. заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін; 750,00 грн - заборгованість по комісії, 9,86 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 325,11 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, 45,96 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "УкрСиббанк" судовий збір в сумі 2824 грн 17 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3960 грн. 89 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на користь держави витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 275 грн. 38 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2021 року.

Головуючий:

Судді: