Справа № 454/3088/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

за участю секретаря Синевської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами" з участю третіх осіб Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олега Миколайовича, Державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Матус Мирослави Зіновіївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що 17.06.2021р. державним виконавцем Матус М.З. відкрито виконавче провадження №65830065 на підставі виконавчого напису №2602 від 22.01.2020р. приватного нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М.. Вказаною постановою відкрито виконавче провадження та постановлено накласти арешт на все майно позивача та стягнути заборгованість в сумі 23102,45грн. та виконавчий збір в сумі 2310,24грн. Вважає виконавчий напис нотаріуса незаконним, оскільки жодних кредитних договорів позивач не укладав, про існування заборгованості йому ніхто не повідомляв, претензій позивач не отримувала, щодо відступлення прав вимоги за договором йому ніхто також не повідомляв, а відтак підстави виникнення заборгованості перед відповідачем йому не відомі. Зазначає, що крім цього нотаріусом йому не повідомлено про те, що до нього зверталися з заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли він не міг жодним чином заперечувати проти незаконного нарахування сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчого напису, оскільки ним не було перевірено безспірності вимог відповідача. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2602 вчинений 22.01.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами", заборгованості в сумі 23102,45грн.

Позивач ОСОБА_1 судове засідання не прибув, надав заяву у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечує

Представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання повторно не прибув та не повідомив суд про причину своєї неявки.

Треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. та Державний виконавець Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Матус Мирослава Зіновіївна в судове засідання не прибули та не повідомили суд про причину неявки.

На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що 17.06.2021р. державним виконавцем Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Матус М.З. на підставі виконавчого напису №2602 виданого 22.01.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 23102,45грн.

Також постановою від 17.06.2021р. державним виконавцем Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Матус М.З. накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 ..

Згідно копії розрахунку заборгованості, здійсненого ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №500311554 від 15.10.2012р. в сумі 22952,45грн.

Натомість позивач стверджує, що жодного кредитного договору не укладав.

Крім цього, позивач не погоджується із представленою йому заборгованістю за неіснуючим кредитним договором.

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно з п. 19 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року (далі - Порядок).

Статтею 87 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Саме до таких висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року у справі № 61-884св17.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99р. (надалі - Перелік документів).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на вищевказане, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду від 05 грудня 2018 року (постанова у справі № 756/7916/15-ц) суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заперечує сам факт укладення будь якого кредитного договору, не погоджується із нарахованою йому заборгованістю, стверджує, що не був повідомленим про наявність боргу, відступлення прав вимоги за ним відповідачу тощо.

Також суду не надано доказів того, що при здійсненні виконавчого напису нотаріусом було проведено перевірку та встановлено факт безспірності боргу. Крім цього, відповідачем та третьою особою - приватним нотаріусом не було представлено суду докази на підтвердження факту направлення вимоги або повідомлення боржника про наявність заборгованості. Також, у суду відсутні відомості, які б свідчили про відсутність спору щодо заборгованості.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до пункту 3.2 глави 16 Порядку №296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99р. (надалі - Перелік документів).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн. при подачі позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2602 вчинений 22.01.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами", заборгованості в сумі 23102,45грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами" в користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач: ТОВ «Фінансова компанія управління активами», місце знаходження - Київська область, м.Ірпінь, вул. Стельмаха, 9А, оф. 203, .

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, місце знаходження - м.Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5.

Третя особа: Державний виконавець Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Матус Мирослави Зіновіївни, місце знаходження - м.Червоноград, вул. Мазепи,16, Львівської області.

Головуючий: Т. В. Струс