гСправа № 358/1285/20 Провадження № 2/358/236/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кіхтенка С.О.,

за участю секретаря судового засідання Давиденко М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксації судового засідання технічними засобами згідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миронівської міської ради Київської області про визнання права власності на квартиру в порядку набувальної давності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що восени 2001 року вона вселилася в квартиру АДРЕСА_2 та почала нею володіти та користуватися. Так, з 2001 року вона добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується квартирою, сплачує комунальні послуги, здійснює поточний ремонт квартири, що знаходиться по АДРЕСА_3 та утримує її, та на сьогоднішній день залишається єдиним добросовісним володільцем і користувачем вказаної квартири, тому вважає що визнання права власності на квартиру не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Позивачка зазначає, що вона не могла оформити право власності на квартиру, належну їй, оскільки не мала достатніх на те підстав. Проте, від того часу пройшло більше 20 років, протягом яких вона постійно, добросовісно, відкрито та безперервно володіла та користувалася квартирою АДРЕСА_2 .

Крім того, у її володінні та розпорядженні знаходяться правовстановлюючі документи на квартиру, зокрема технічний паспорт на квартиру у будинку квартирного типу, що виготовлений ТОВ «Проект-монтаж-буд» 20.10.2020 року.

Протягом усього часу її проживання у вищезазначеному домоволодінні з 2001 року та по даний час її прав на володіння та користування цим нерухомим майном ніхто не оспорював, ніяких претензій до неї не пред`являв.

Оскільки, позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити своє право власності на нерухоме майно, тому вона звернулася із даним позовом до суду.

Представник позивачки ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та участі позивача, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Миронівської міської ради Київської області подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи суд вбачає, що позивачка ОСОБА_1 з 2001 року по теперішній час фактично проживає та продовжує володіти і користуватися квартирою АДРЕСА_2 .

Так, згідно довідки №02-42/506 від 19.10.2020 року виданої Миронівською міською радою Київської області вбачається, що ОСОБА_1 з 2001 року по даний час проживає і відкрито та безперешкодно користується квартирою АДРЕСА_2 .

Згідно довідки №02-42/52 від 02.02.2021 року виданої Миронівською міською радою Київської області вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 за іншими особами не визнавалося та відповідно не було оформлено.

Згідно даних технічного паспорта на квартиру у будинку квартирного типу, що виготовлений ТОВ «Проект-монтаж-буд» 20 жовтня 2020 року, квартира АДРЕСА_4 має такі технічні характеристики: загальна площа - 40,20 кв.м., житлова площа -21,60 кв.м., допоміжна площа 16 кв.м.

Судом також встановлено, що позивачка і по теперішній час продовжує проживати в квартирі АДРЕСА_2 . Відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у її володінні, добросовісно та безперервно (більше двадцяти років) володіє та користується квартирою, підтримує її у належному стані, постійно проводить поточні та капітальний ремонти, оплачує відповідні комунальні послуги, що підтверджується копіями квитанцій про сплату комунальних послуг.

У встановленому порядку прав власності на квартиру, у якій мешкає позивачка, ніхто не оформив.

Володіння позивачкою зазначеною квартирою не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб.

Задовольняючи вимоги позивача суд керується наступними положеннями чинного законодавства, які регулюють виниклі правовідносини.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Позивачка надала суду достатні та допустимі докази, якими підтверджується факт добросовісного і відкритого користування нерухомим майном на протязі більше 20 років, отже визнання права власності за позивачкою на квартиру АДРЕСА_2 , не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд приходить до висновку, що набуття права власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_2 за позивачкою можливе, оскільки в даному випадку дотримано всі умови набуття права власності за набувальною давністю у сукупності.

Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем права власності за набувальною давністю під час судового розгляду не встановлено.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачами до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачами позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривень 40 коп.

Керуючись 4, 5, 10, 11, 142 ч.1, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328 ч. 1, 344 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ), право власності за набувальною давністю на нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 АДРЕСА_5 .

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Богуславському районі Київської області, , що розташоване за адресою: Київська обл., м. Богуслав, вул. Франка, 4 повернути позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого 05.05.2020 року, згідно квитанції №64 на р/р UA0010080, в ТВБВ 10026/638 філії ГУ по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк ", що становить 420 гривень 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п/п 15.5) п/п 15 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя С. О. Кіхтенко