РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №569/6902/21

Провадження №2/568/835/21

31 серпня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

позов ТОВ «Рівнетеплоенерго» (, вул.Данила Галицького, 27, м.Рівне)

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водовідведення.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що ним здійснюється відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_1 .

Вказує, що відповідач не оплачує послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого за нею станом на 01.03.21 р. утворилася заборгованість в сумі 48721,14 грн., яку і просить стягнути на свою користь.

Ухвалою від 26.05.21 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалами від 16.06.21 р. та від 17.08.21 р. розгляд справи відкладено.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті, телефонограмою та поштовим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та обставини справи, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що позивач здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 .

У відповідності до оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на ОСОБА_1 , за період з 01.11.07 року до 28.02.21 року, нараховано за послугу централізованого опалення суму 48721,14 грн.

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу невиконання відповідачкою своїх обов`язків по оплаті отриманих і спожитих послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, яке призвело до утворення заборгованості.

Звертаючись до суду з цим позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» визначило розмір заборгованості в сумі 48721,14 грн. за період з 01.11.07 року до 28.02.21 року.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, виникли із грошового зобов`язання, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України сплати грошей за надані послуги.

Згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води і водовідведення, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії, споживач оплачує за послугу опалення згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири, а тому нарахування за послугу опалення по житловому будинку проводяться тільки за фактично використаними даними будинком відповідачки згідно «Довідок про кількість використаної теплової енергії» по тепловому лічильнику.

Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Розрахунок вартості наданих Товариством послуг з теплопостачання здійснюється відповідно до тарифів затверджених рішеннями виконавчого комітету Рівненської міської ради № 137 від 09 жовтня 2008 року, № 6 від 04.01.2011р. та постановами НКРЕКП № 449 від 23.04.2014 р., № 569 від 23.05.2014. № 664 від 13.06.2014р., № 792 від 27.06.2014 р., № 146 від 17.10.2014р., № 1171 від 31.03.2015 р., № 174 від 21.05.2015 р., № 1101 від 09.06.2016 р., №1536 від 28.12.2017 р. та № 1791 від 11.12.18 р. про встановлення тарифів.

Позивач належним чином та у повному обсязі надав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, протилежного суду не доведено.

Відповідач не виконав свого обов`язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого за ним станом на 01.03.21 року утворилася заборгованість в розмірі 48721,14 грн., що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку відповідача.

Суд враховує, що факт споживання відповідачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 48721,14 грн. матеріалами справи та відповідачем не спростована.

Таким чином суд доходить висновку про те, що відповідач, отримавши за спірний період послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води належної якості, зобов`язаний був оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів.

Однак, відповідач не розрахувався за отримані послугами з теплопостачання ТОВ «Рівнетеплоенерго», внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 48721,14 грн.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 48721,14 грн. та 2270 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Радивидівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 01.09.2021 р.

Суддя А.О. Сільман