Справа № 529/877/20
Провадження № 2/529/23/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є.,

за участю секретаря - Звягольської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що відповідач як батько неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виконує свого обов`язку по їх утриманню, а останні знаходяться на повному її забезпеченні. При цьому, відповідач ОСОБА_2 являється працездатним, тому позивач просить задовольнити її позовні вимоги та стягувати з останнього на утримання їхніх неповнолітніх дітей 1/2 частину усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

04.12.2020 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторони в судове засідання на розгляд справи не з`явились, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, а відповідач ОСОБА_2 їх визнав, проти стягнення аліментів не заперечував.

З огляду на вказане суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебували з 21.06.2003 в шлюбі, який рішенням Диканського районного суду Полтавської області 26.07.2018, розірвано.

Від вказаного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньок: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки Диканської селищної ради від 25.11.2020 позивачка ОСОБА_1 має склад сім"ї - син ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Як зазначено у позові позивач самостійно утримує їхніх спільних з відповідачем неповнолітніх дітей. В той же час, останній добровільно належної матеріальної допомоги на утримання останніх не надає, хоча це є його обов`язком. При цьому, відповідач, являється працездатним, інших дітей на своєму утриманні не має, інші стягнення на утримання непрацездатних осіб відсутні.

Відповідно до ст. ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умова життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи викладене, а також той факт, що неповнолітні діти проживають із матір"ю ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні, відповідач не надав доказів того, що він виконує покладений на нього обов`язок щодо утримання неповнолітніх сина ОСОБА_3 та дочок ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про наявність підтав для задоволення позову.

Враховуючи, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265, 279 ч. 5 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задовольнити.

Стягнути щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого) на користь ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2020 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 /дев`ятсот вісім/ грн.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Головуюча : Л.Є. Петренко