Справа № 661/1169/18
№ провадження 2/647/53/2021
У Х В А Л А

09.12.2021 року Бериславс ький районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді - Миргород В.С.,

при секретарі Дзежик Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу №661/1169/18 за позовом ОСОБА_1 , до Приватного підприємства "Богданмед", керівник-засновник інтернет-видання «Українські Південні Новини» Лепень Ірена Вікторівна, ОСОБА_2 , фізичної особи підприємця ОСОБА_3 , про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, суд, -

за участі сторін :

позивачки: ОСОБА_1

від відповідача Приватного підприємства "Богданмед" представник не з`явився, був повідомлений про день, місце та час розгляду справи належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на електронну пошту, клопотань про відкладення розглядом справи суду відповідач не направив, в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

відповідач ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про день, місце та час розгляду справи належним чином шляхом направлення SMSповідомлення про виклик до суду, клопотань про відкладення розглядом справи відповідач суду не направила, в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила.

відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про день, місце та час розгляду справи належним чином шляхом направлення телефонограми про виклик до суду, клопотань про відкладення розглядом справи суду не направила, в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила.

від відповідача ФОП ОСОБА_5 представник в судове засідання не з`явився, був повідомлений про день, місце та час розгляду справи належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Медико-санітарна частина» Медичний центр «Богдан» представник в судове засідання не з`явився, був повідомлений про день, місце та час розгляду справи належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на електронну пошту, клопотань про відкладення розглядом справи суду не направив, в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Новокаховського міського суду Херсонської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , до Приватного підприємства "Богданмед", керівник-засновник інтернет-видання «Українські Південні Новини» Лепень Ірена Вікторівна, ОСОБА_2 , фізичної особи підприємця ОСОБА_3 , про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, були повідомлені про день, місце та час розгляду справи належним чином у спосіб передбачений ЦПК України, в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розглядом справи до суду не направили.

Заслухавши думку позивачки, яка не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідачів, суд вирішив продовжити розгляд справи за відсутності відповідачів належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи.

В судовому засіданні позивачкою заявлено через канцелярію суду клопотання наступного змісту:

-витребувати докази, а саме перелік всіх платників за договором еквайрингу кредитних карток Visa/MasterCard LigPay.ua за даними наведеними у таблиці, а також за всіма способами оплати усіх видів послуг у період з 15.03.2016 по 15.03.2021 року, сплачені на користь ФОП « ОСОБА_6 » з зазначенням платіжної системи,номеру картки та даних власника картки у АТ КБ «Приватбанк» .

У судовому засіданні клопотання підтримала та просить суд клопотання задовольнити.

Суд вивчивши подані суду матеріали клопотання, заслухавши думку позивача приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ст. 81 ЦПК України відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно ч. 5 ст. 83 ЦПК України у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Крім того, ч. 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає обґрунтувала неможливість їх неподання у вказаний строк, з причин, що не залежали від неї.

Також, частиною 2 статті 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи подане позивачем клопотання суд наголошує, що Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справу своїй постанові №10 від 30.09.2011 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» наголошує, що банківська таємниця за своїм правовим режимом відноситься до таємної інформації з обмеженим доступом, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству й державі. У зв`язку із цим вона суворо оберігається законодавством України. Проте встановлений законом режим банківської таємниці не має абсолютного характеру, оскільки передбачено правомірні правові дії щодо розкриття такого виду інформації. Саме на суд як орган державної влади покладено обов`язок у кожному конкретному випадку оцінити нагальну потребу в розкритті такої інформації.

Пунктом 2 постанови зазначено, що коло суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 Закону «Про банки і банківську діяльність» N 2121-III) і може змінюватися тільки на підставі закону. При цьому вказані суб`єкти мають право на отримання лише обмеженої інформації з урахуванням виконуваних ними функцій та з питань, зазначених у відповідному законі стосовно визначених суб`єктів. Таким чином, при відмові банку у наданні таким суб`єктам обмеженої інформації, яку вони мають право отримати за безпосереднім зверненням до банку, а також у разі необхідності отримання інформації, що виходить за межі функцій суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, вони мають право на звернення до суду у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України. Доказів того, що позивачка зверталась до банку з зазначеним клопотанням та що її було відмовлено у його задоволенні суду не надано.

Якщо під час розгляду справи буде встановлено, що заява ґрунтується на спорі, який розглядається в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах(ст. 349 Цивільного процесуального кодексу України).

Враховуючи, що позивачем не надано доказів про наявність об`єктивних, непереборних обставин на підтвердження поважності причин пропуску строку подачі доказів до суду та неможливості подання вищезазначених доказів, суд вважає, що клопотання позивача про витребування доказів, слід залишити без розгляду.

Приймаючи таке рішення, суд виходить і з того, що у відповідності до практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушення права на справедливий суд (рішення «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року).

Керуючись ст. ст. 43, 81, 83, 126, 260, 261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, а саме перелік всіх платників за договором еквайрингу кредитних карток Visa/MasterCard LigPay.ua за даними наведеними у таблиці, а також за всіма способами оплати усіх видів послуг у період з 15.03.2016 по 15.03.2021 року, сплачені на користь ФОП « ОСОБА_6 » з зазначенням платіжної системи, номеру картки та даних власника картки у АТ КБ «Приватбанк» залишити без розгляду.

Вирішення справи здійснювати за наявними у ній матеріалами.

Ухвала в апеляційному порядку окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя В. С. Миргород