Справа №613/1932/21 Провадження № 2-о/613/76/21
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

09 грудня 2021 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Сеник О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Богодухівська міська рада Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Богодухівської міської ради Харківської області, у якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, виданого комісією по приватизації Богодухівської центральної районної аптеки № 68 Харківської області від 05 січня 1995 року, зареєстрованого в Богодухівському міському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 12 від 17 січня 1995 року.

Суддя, розглянувши заяву, приходить до висновку, що її необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Отже вимоги до заяви визначені ст.ст. 175-177 ЦПК України та ст.ст. 315, 316, 318 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим статтями ЦПК України щодо розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Так, відповідно до п. 4, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Однак, всупереч п. 4, п. 5 ч. 3 ст. 175, ст. 318 ЦПК України заява не містить відомостей щодо того, ким саме не визнається факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло. До заяви не додані документи на підтвердження звернення заявника до будь-якого органу (посадової особи) та невизнання ними факту належності правовстановлюючого документу.

При цьому, слід зауважити, що у відповідності до змісту п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, якщо прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Однак, у наданому свідоцтві про право власності на житло прізвища, ім`я, по батькові осіб, яким воно видавалося, зазначені правильно.

Отже, заявником не наведено передбачених законом підстав, які у розумінні ст.ст.316, 318 ЦПК України є підставою для встановлення факту належності йому свідоцтва про право власності на житло.

Крім того, заява не містить змісту та викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також відсутні зазначення доказів, що підтверджують такі обставини, в частині вимоги встановлення факту належності правовстановлюючого документу ОСОБА_2 (яка не є заявником у справі), а саме свідоцтва про право власності на житло, яке видане ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_2 . Не зазначено, у яких сімейних відносинах перебувають зазначені особи та не надано доказів на підтвердження цих відносин.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, оскільки метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З вищенаведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи (без звернення до суду) на підставі цього рішення, та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Крім того, враховуючи зазначену у заяві мету встановлення факту належності правовстановлюючого документу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для реєстрації права власності в Державному реєстрі власників нерухомого майна, заявнику потрібно підтвердити, що встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

За таких обставин, недоліки заяви можуть бути усунуті шляхом направлення до суду уточненої заяви з уточненням змісту заявлених вимог, підстав для встановлення факту, викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини (підтверджують факт, який заявник просить встановити).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 318, ч. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Богодухівська міська рада Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху.

Надати заявнику для усунення недоліків заяви десятиденний строк, який обчислюється з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом направлення до суду уточненої заяви з уточненням змісту заявлених вимог, підстав для встановлення факту, викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини (підтверджують факт, який заявник просить встановити).

Попередити заявника про наслідки невиконання ухвали суду, передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України, а саме, що заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Сеник