САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/5494/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Биковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2020 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачем вона перебуває в офіційному шлюбі, зареєстрованому 03 березня 1990 року у Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №95. Від спільного проживання сторони мають сина ОСОБА_3 , 1990 р.н., який є повнолітнім. З відповідачем вони прожили майже 30 років, але практично останні 10-12 років відносини між ними поступово ускладнювались. Приблизно з 2017 року відносини між нею та відповідачем поступово стали погіршуватися і за її переконанням в цій проблемі має місце їх спільна вина, оскільки кожен з них буває в чомусь неправий. Конфлікти між ними набували все більш серйозного таз загрозливого характеру. Все це створювало негативну атмосферу в сім`ї. Кожен конфлікт негативно відображався на їх взаємовідносинах, вона завжди хотіла зберегти сім`ю. Нажаль, в силу його непростого характеру, відповідач поступово знаходив якість причини, чим вона його не влаштовувала та проявляв часом по відношенню до неї неприязнь. В силу свого виховання та характеру, вона не могла протистояти чоловіку аналогічно, не хотіла бути причетною до довгих конфліктів. Вона не могла більше терпіти безкінечні з`ясування стосунків. Вона намагалася знайти примирення, але це не принесло результатів. Відповідач не оспорює необхідність розірвання їх шлюбу, але не бажає звертатись з цього приводу до органів РАЦС. За таких обставин, вона з липня 2020 року змушена винаймати для себе окреме житло і з тих пір проживає окремо від чоловіка. Подальше формальне збереження їх сім`ї суперечить інтересам і держави і кожного з них. Спору щодо спільного майна з відповідачем немає. Просить розірвати шлюб, судові витрати по справі стягнути з відповідача.

24 грудня 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Від позивача надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, в якій зазначає, що дітей віком до 1 року на утриманні вони не мають, в стані вагітності вона не перебуває, зберегти шлюб він не бажає, строк для примирення не потрібен, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов.

Від відповідача надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, якій зазначає, що дітей віком до 1 року на утриманні вони не мають, зберегти шлюб він не бажає, строк для примирення не потрібен, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 березня 1990 року, шлюб зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №95 (а.с.7).

Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі сімейні стосунки припинились. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положенням ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст.51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені, суд дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 6-13, 33-34, 76-81, 83, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 272-273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 березня 1990 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №95 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев