Справа 2-739/10

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Гутій О.В.

за участю секретаря судових засідань Зарева А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

в с т а н о в и в :

Директор ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» - ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заяву мотивує тим, що 16.03.2010 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області було ухвалено рішення про стягнення заборгованості в розмірі 409 303,16 грн. за кредитним договором з ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра». На підставі виданого рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_2 було видано виконавчий лист.

30.07.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_І_6, за кредитним договором № 125/01-2008 від 24.01.2008 року.

Таким чином, представник просить суд замінити стягувача з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Крім цього, просить суд видати дублікат виконавчого листа у зв`язку із його втратою, а також поновити його строк для пред`явлення до виконання.

Представник стягувача ТОВ «ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в поданій заяві просить суд розглянути справу без її участі.

Боржники в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно з ч.ч. 1,2,5 ст. 442 ЦПК України в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 16.03.2010 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області було ухвалено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» в розмірі 409 303,16 грн. На підставі рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_2 було видано виконавчий лист.

30.07.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_І_6, за кредитним договором № 125/01-2008 від 24.01.2008 року Таким чином до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшли всі права щодо права вимоги до боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_2 за вказаним вище договором кредиту.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Верховний Суд України, висловлюючи свою правову позицію у постанові від 20 листопада 2013 року (справа F 6-122 цс 13) зазначив, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України,ст. 378 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відбулась заміна кредитора, тому заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку до виконання виконавчого листа, суд приходить до наступного висновку.

Частина 3 ст. 431 ЦПК України передбачає, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ст..433 ЦПК України).

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ст..433 ЦПК України).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року, в редакції чинній на час набрання рішенням законної сили, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.

Оскільки строк звернення до суду із вимогою про видачу дубліката виконавчого документа законом не визначено, доцільність такого звернення зберігається лише в межах строків, встановлених для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки після їх спливу виконавче провадження не може бути відкрите.

Отже, вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого документа суду необхідно встановити чи звернувся заявник про видачу дублікату виконавчого документа в межах строку пред`явлення останнього до виконання, а у разі пропуску такого строку чи звертався заявник із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання одночасно із заявою про видачу дубліката.

Таким чином, єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку та наявність необхідних доказів щодо підтвердження факту втрати виконавчих документів.

Разом з тим, суд зазначає, що поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись у кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

В п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 р. «Пономарьов проти України» суд зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреціних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти підстави для поновлення строків.

Отже, звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків його пред`явлення, заявник зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилався як на обґрунтування своїх вимог.

Однак, представником стягувача не надано жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував існування об`єктивних перешкод, непереборних обставин, які унеможливлювали стягувача звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа, оскільки з часу винесення рішення пройшло більше як десять років, та із зазначеного свідчить, що стягувач не виявив належної зацікавленості у реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду та знехтував своїми процесуальними правами як сторони виконавчого провадження, оскільки останній мав можливість цікавитись розглядом справи та звернутись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа в межах строку його пред`явлення.

Разом з тим, інформація про хід виконавчого провадження не є закритою, а знаходиться у відкритому доступі в Реєстрі виконавчих проваджень.

Суд наголошує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не надав доказів поважності причин пропущення встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, не надав жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував факт втрати виконавчого документу, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу.

Керуючись ст.ст. 247, 442 ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволити частково.

Замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у справі № 2-739/10.

У задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі 2-739/10 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 08.02.2021 року.

Головуюча О.В.Гутій